УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 953/3463/26 
провадження № 51 - 1357 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги  ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
установив:
З наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2026 року вбачається, що цим рішенням було відмовлено у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24 березня 2026 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постановуслідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 18 березня 2026 року про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні 
№ 120252211300001784.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить переглянути ухвалу апеляційного суду 
в касаційному порядку.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що слідчий суддя постановив незаконне судове рішення, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції повинен був його переглянути в апеляційному порядку, усунути допущені порушення та забезпечити ефективне поновлення порушених прав, з урахуванням положень 
ч. 2 ст. 55, п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч. 1 ст. 8, ч. 2 ст. 24, ст. 310 КПК. Також, 
на підтвердження своїх доводів посилається на висновок викладений 
у постанові Верховного суду від 09 квітня 2025 року у справі № 715/3205/24.
Перевіривши касаційну та оскаржену ухвалу апеляційного суду, колегія суддів (далі - Суд) вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити 
з таких підстав.
Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що 
ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно Кримінальний процесуальний кодекс (далі - КПК) визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів та судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. 
За змістом ч. 3 ст. 307 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора 
в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Частиною 4 ст. 399 КПК передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Як убачається зі змісту ухвали апеляційного суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено в задоволенні її скарги на постанову слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області від 18 березня 
2026 року про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 120252211300001784.
Це рішення постановлено в порядку ст. 303 КПК і не належить до передбачених 
ч. 3 ст. 307 КПК переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відтак, суддя апеляційного суду, встановивши, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, з посиланням на положення ч. 4 ст. 399 КПК, правомірно відмовив у відкритті апеляційного провадження. Таке рішення є обґрунтованим, оскільки воно постановлене із дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції Судом не встановлено.
Доводи заявниці про застосування висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 квітня 2025 року у справі № 715/3205/24, 
є необґрунтованими, оскільки у зазначеній справі предметом касаційної перевірки була ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги, яка згідно зі ст. 424 КПК підлягає касаційному оскарженню. У цій же справі заявниця, посилаючись на наведений висновок, фактично заперечує законність рішення слідчого судді, ухваленого в порядку ст. 303 КПК, яке не може бути предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Враховуючи наведене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та доданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 квітня 2026 року про відмову у відкритті апеляційного провадження, через відсутність підстав для її задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3