ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/15448/24 пров. № А/857/7045/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши в електронній формі у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Карп`як О.О.,
час ухвалення рішення – не зазначено,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 913250154711 від 11.06.2024; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 16.07.2013 р. по 06.06.2014 р. (трудові відносини на відокремленому підрозділі «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля»), з 16.07.2014 р. по 29.12.2017 р. (трудові відносини з ДП «Шахта «Візейська»), з 29.07.2020 р. по 30.11.2020 р. (трудові відносини з ПАТ Шахта «Надія») до стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести з 04.06.2024 року з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.200 3року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки відповідно до положень частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах. Проте рішенням від 11.06.2024 № о/р 913250154711 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області відмовило у переведенні з одного виду пенсії на інший через відсутність необхідного пільгового стажу роботи.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 11 червня 2024 року № о/р 913250154711 про відмову в перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 червня 2024 року про переведення на інший вид пенсії за віком по Списку 1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що на дату звернення позивач досяг віку 44 роки. Згідно наданих документів стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, становить – 21 рік 3 місяці 10 днів, при необхідному 25 років. Отже, враховуючи вищезазначене переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах немає можливості, оскільки позивач не набув пільгового стажу роботи для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку (переведення). Вважає, що позивачем не підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення. Вказує, що рішення від 11.06.2024 № 913250154711 про відмову позивачу в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до частини 3 статті 114 Закону № 1058, є правомірним та законним, прийнятим в межах, у спосіб та у відповідності до чинного законодавства України.
Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження) (п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржене, тому в апеляційному порядку не переглядається.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, позивач з 17.06.2013 отримує пенсію по інвалідності, як особа з інвалідністю 3 групи внаслідок професійного захворювання, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
Згідно із записам в трудовій книжці та інших підтверджуючих документів, судом встановлено наступне:
31.07.1996 р. - 31.05.1997 р. – працював слюсарем-ремонтником на шахті № 8 «Великомостівська»;
15.09.1997 р. – прийнятий на шахту № 8 «Великомостівська» учнем гірничого робітника з повним підземним робочим днем в шахті;
23.09.1997 р. – переведений слюсарем-ремонтником поверхні 4-го розряду;
07.08.1998 р. – переведений учнем гірничого робітника з повним підземним робочим днем;
17.08.1998 р. – направлений на курси гірничих робітників підземних і машиністів підземних установок з відривом від виробництва;
20.10.1998 р. – переведено гірничим робітником третього розряду з повним підземним робочим днем в шахті;
16.09.1999 р. – переведений гірничим майстром з повним підземним робочим днем;
15.07.2003 р. – переведений заступником начальника дільниці з ремонту вибійного обладнання;
16.02.2006 р. – переведений виконуючим обов`язки начальника дільниці з ремонту вибійного обладнання з повним підземним робочим днем;
17.04.2006 р. – переведений начальником дільниці з ремонту вибійного обладнання з повним підземним робочим днем в шахті;
01.01.2009 р. – переведений старшим механіком з забійного обладнання з повним підземним робочим днем;
01.04.2009 р. – переведений начальником дільниці стаціонарного обладнання з повним підземним робочим днем.
21.05.2013 р. – звільнений по ст.40 п.2 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі по стану здоров`я (профзахворювання);
16.07.2013 р. - 06.06.2014 р. – працював слюсарем-ремонтником поверхні четвертого розряду на ВП «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля»;
16.07.2014 р. – прийнятий учнем електрослюсаря (слюсаря) чергового і по ремонту устаткування на відокремлений Підрозділ «Шахта «Візейська» Державного підприємства «Львіввугілля»;
05.11.2014 р. – переведено майстром з контролю та замірюванню газу;
29.12.2017 р. – звільнено по ст.40 п.1 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією підприємства з виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячного заробітку.
29.07.2020 р. - 30.11.2020 р. – працював учнем слюсаря ремонтника на ПАТ Шахта «Надія».
Позивач, працював з повним робочим днем під землею (стаж на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 (пільговий стаж Список № 1) на ВП «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля», що підтверджується довідкою № 1/1-27 від 03.07.2013 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній:
15.09.1997 р. - 22.09.1997 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією учень гірника підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ № 162 від 11,03.1994 р.;
07.08.1998 р. - 16.08.1998 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією учень гірника підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 р.;
10.09.1998 р. - 13.10.1998 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією учень гірника підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ № 162 від 11.03.1994 р.;
20.10.1998 р. - 15.09.1999 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією гірник підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ №162 від 11.03.1994 р.;
16.09.1999 р. - 14.07.2003 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією гірничий майстер підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМу № 162 від 11.03.1994 р.;
15.07.2003 р. - 15.02.2006 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією заступник начальника дільниці підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 р.;
16.02.2006 р. - 16.04.2006 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією виконуючий обов`язки начальника дільниці підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМ України № 36 від 16.01.2003 р.;
17.04.2006 р. - 31.12.2008 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією начальник дільниці підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 р.;
01.01.2009 р. - 31.03.2009 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією старший механік з забійного обладнання підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 р.;
01.04.2009 р. - 21.05.2013 р. – виконував гірничі роботи в шахті з повним підземним робочим днем за професією начальник дільниці підземний, що передбачена Списком № 1, згідно постанови КМУ № 36 від 16.01.2003 р.
Також судом першої інстанції встановлено, що 30.05.2013 року було складено Акт (Форма П-4) розслідування хронічного професійного захворювання на ВП «Шахта «Візейська». Комісія провела розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 , начальника дільниці, за діагнозом: хронічний бронхіт 2 ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, емфізема легень ДН - 2 ст., хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість початкова стадія. Професійне захворювання виникло в результаті роботи в шкідливих умовах на ВП «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля», в зв`язку з недосконалістю технологічного процесу, відсутності ефективних систем випилювання повітря, при перевищенні граничного допустимих норм концентрацій пилу, мікроклімату та шуму.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААБ № 148245 від 19.06.2013 року, ОСОБА_1 , первинно з 17.06.2013 року по 01.07,2014 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААВ № 706058 від 11.06.2014 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 01.07.2014 року по 01.07.2016 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААВ № 896981 від 09.06.2016 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 07.06.2016 року по 01.07.2019 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ № 316028 від 11.06.2019 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 11.06.2019 року по 01.07.2021 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ № 065385 від 06.07.2021 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 30.06.2021 року по 30.06.2024 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ № 621906 від 10.06.2024 року позивачу, встановлено третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання безтерміново.
04.06.2024 року Ппозивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.
За принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що здійснює призначення пенсії (перехід з одного виду пенсії на інший вид пенсії) – Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області було прийнято рішення № 913250154711 від 11.06.2024 року про відмову в переведенні його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.
У рішенні зокрема зазначено:
« ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком (трудкаліцтво) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
04.06.2024 року заявник звернувся із заявою про перерахунок пенсії згідно Закону № 1058- IV, а саме перехід на інший вид пенсії за віком по списку № 1.
Відповідно до cт. 10 Закону № 1058-IV, особа, яка має право на різні види пенсій призначається один із цих видів пенсії за її вибором. При цьому за власним бажанням можна змінити вид пенсії.
Відповідно до cт. 45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду на інший здійснюється із дня подання заяви з усіма необхідними документами на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що містяться на час переведення в пенсійній справі, а також додаткових документів, отриманих органами ПФ.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Згідно частини 3 статті 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи проведено аналіз вищезазначеного звернення, за результатами якого встановлено.
На дату звернення ОСОБА_1 досяг віку 44 роки. Згідно наданих документів стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV (25 років) – 21 рік 3 місяці 10 днів.
Отже, враховуючи вищезазначене переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах немає можливості, оскільки ОСОБА_1 не набув пільгового стажу роботи для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.».
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 11 червня 2024 року № о/р 913250154711 про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 червня 2024 року про переведення на інший вид пенсії за віком по Списку 1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Закону України від 14.10.1992 року № 2694-XII «Про охорону праці» час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.
Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, визначено в статті 56 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».
Поряд з цим, згідно статті 56 Закону України від 05.11.1991 р. № 1788-ХІІ, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13 і 14).
Статтею 13 Закону № 1788-ХІІ передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах окремим категоріям працівників, зокрема, працівників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць (пункт «а»).
Статтею 14 Закону № 1788-ХІІ установлено особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії.
У Законі № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників встановлено у статті 114 (пунктом 2 – для працівників, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць).
Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV (набрав чинності 01 січня 2004 року) обумовлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Законом № 345-VI (діє з 16 вересня 2008 року) частину першу статті 24 Закону № 1058-IV було доповнено абзацом четвертим, згідно з яким час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17, за результатами аналізу наведених правових норм, дійшов висновку, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ. До пільгового стажу зараховується період до того часу, коли особа вийшла на пенсію за віком на пільгових умовах.
Між тим Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (застосовується з 01 жовтня 2017 року) в абзаці четвертому частини першої статті 24 Закону № 1058-IV слова «до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи» замінено словами «до стажу роботи».
Внаслідок цих змін абзац четвертий частини першої статті 24 Закону № 1058-IV має таку редакцію «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах».
Тобто, пільгове зарахування періоду перебування на інвалідності зараховується до пільгового стажу для накопичення права на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, а не до страхового стажу (а отже і не для призначення пенсії по інвалідності у певному розмірі).
Верховний Суд у постанові від 18.04.2019 у справі № 392/17/17, за результатами аналізу наведених правових норм, дійшов висновку, що законодавець зараховує час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи тільки для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ.
Таким чином, до пільгового стажу позивача зараховується період до того часу, коли позивач вийшов на пенсію за віком на пільгових умовах.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.12.2019 у справі № 185/8991/16-а, від 26.05.2020 у справі № 205/8712/16-а.
Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.07.2021 у справі № 212/1743/17-а підтвердив висновок про наявність правових підстав для зарахування часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням до страхового стажу та до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону № 1788-ХІІ.
30.05.2013 було складено Акт (Форма П-4) розслідування хронічного професійного захворювання на ВП «Шахта «Візейська». Комісія провела розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання ОСОБА_1 , начальника дільниці, за діагнозом: хронічний бронхіт 2 ст., фаза затихаючого загострення, дифузний пневмосклероз, емфізема легень ДН - 2 ст., хронічна двобічна сенсоневральна приглуховатість початкова стадія. Професійне захворювання виникло в результаті роботи в шкідливих умовах на ВП «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля», в зв`язку з недосконалістю технологічного процесу, відсутності ефективних систем випилювання повітря, при перевищенні граничного допустимих норм концентрацій пилу, мікроклімату та шуму.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААБ № 148245 від 19.06.2013 року, ОСОБА_1 , первинно з 17.06.2013 року по 01.07.2014 року встановлено третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААВ № 706058 від 11.06.2014 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 01.07.2014 року по 01.07.2016 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 10 ААВ № 896981 від 09.06.2016 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 07.06.2016 року по 01.07.2019 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ № 316028 від 11.06.2019 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 11.06.2019 року по 01.07.2021 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно виписки із акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ № 065385 від 06.07.2021 року, продовжено перебування (повторний огляд) з 30.06.2021 року по 30.06.2024 року на третій групі інвалідності внаслідок професійного захворювання.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААГ № 621906 від 10.06.2024 року позивачу, встановлено третю групу інвалідності внаслідок професійного захворювання безтерміново.
При цьому, 04.06.2024 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії згідно Закону Україну № 1058- ІV, а саме перехід на інший вид пенсії за Списком № 1.
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у спірному рішенні № о/р № НОМЕР_1 вказало зокрема про те, що з матеріалів електронної пенсійної справи проведено аналіз вищезазначеного звернення, за результатами якого встановлено: «На дату звернення ОСОБА_1 досяг віку 44 роки. Згідно наданих документів стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV (25 років) – 21 рік 3 місяці 10 днів. Отже, враховуючи вищезазначене переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах немає можливості, оскільки ОСОБА_1 не набув пільгового стажу роботи для призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку.»
Колегія суддів зауважує, що вказане рішення не містить інформації по суті порушеного позивачем питання щодо переведення на інший вид пенсії за віком за Списком № 1.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області взагалі не надавалась оцінка періодам трудової діяльності позивача, відображеним у його трудовій книжці НОМЕР_2 , випискам з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, та не вирішувало питання про можливість зарахування час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, а лише відмовлено покликаючись на те, що згідно наданих документів стаж роботи на підземних роботах, який дає право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV (25 років) – 21 рік 3 місяці 10 днів.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 11.06.2024 № о/р 913250154711 про відмову позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання зарахувати ОСОБА_1 час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 16.07.2013 р. по 06.06.2014 р. (трудові відносини на відокремленому підрозділі «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля»), з 16.07.2014 р. по 29.12.2017 р. (трудові відносини з ДП «Шахта «Візейська»), з 29.07.2020 р. по 30.11.2020 р. (трудові відносини з ПАТ Шахта «Надія») до стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, колегія суддів зазначає таке.
Завданням адміністративного суду є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та їх відповідності правовим актам вищої юридичної сили. Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Тому завданням адміністративного суду є саме контроль за легітимністю прийняття рішень.
Такий висновок колегії суддів узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 818/985/18 та від 26 грудня 2019 року у справі № 810/637/18.
Колегія суддів звертає увагу на те, що уповноваженим органом на вирішення питання щодо зарахування періодів роботи до страхового стажу, призначення пенсії тощо є Пенсійний фонд України, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі й поданих вперше.
Водночас суд не може перебирати на себе компетенцію суб`єктів владних повноважень (у цьому конкретному випадку пенсійного органу) та досліджувати документи, яким не надавалась оцінка, а також встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на зарахування періодів роботи до страхового стажу, а відтак й на призначення пенсії.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області не надавало оцінку записам у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 , випискам з акту огляду МСЕК про встановлення, зняття або зміну групи інвалідності, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, та не вирішував питання про можливість зарахування час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 16.07.2013 р. по 06.06.2014 р. (трудові відносини на відокремленому підрозділі «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля»), з 16.07.2014 р. по 29.12.2017 р. (трудові відносини з ДП «Шахта «Візейська»), з 29.07.2020 р. по 30.11.2020 р. (трудові відносини з ПАТ Шахта «Надія») до стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
Також, колегія суддів погоджується з тим, що суд, до вчинення відповідних дій пенсійним органом, позбавлений можливості вирішувати питання про зарахування часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 16.07.2013 р. по 06.06.2014 р. (трудові відносини на відокремленому підрозділі «Шахта «Візейська» ДП «Львіввугілля»), з 16.07.2014 р. по 29.12.2017 р. (трудові відносини з ДП «Шахта «Візейська»), з 29.07.2020 р. по 30.11.2020 р. (трудові відносини з ПАТ Шахта «Надія») до стажу для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах та робити висновок про їх достатність чи недостатність для переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірному випадку буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області як пенсійного органу, який порушив права позивача оскаржуваним рішенням, яке суд визнав протиправним та скасував, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 червня 2024 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області вчинити дії, необхідні для відновлення порушених прав позивача, відсутні, оскільки рішення про відмову в перерахунку пенсії цей пенсійний орган не приймав та жодної правової оцінки згаданим обставинам не надавав. Рішення про відмову в перерахунку пенсії від 11.06.2024 року приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, а тому саме цей пенсійний орган належить зобов`язати вчинити відповідні дії, необхідні для відновлення порушених прав позивачки.
Позиція суду першої інстанції з цього питання узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2025 року у справі № 380/15448/24 – без змін.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська