Справа №591/1268/26
Провадження №2/592/1664/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року          м.Суми   
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивача.
13.03.2026 року позивач звернувся до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного Договору № 929737 про надання споживчого кредиту від 20.02.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 гривень, строком користування до 15.02.2024 року. Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://sloncredit.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний відповідачем 20.02.2023 о 11:46:55 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Х968. Згідно до п. 1.5. кредитного договору, позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99 % в день (726,35% річних). Відповідно п. 2.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 . 26.01.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №929737 про надання споживчого кредиту від 20.02.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором, згідно Договору факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, станом на 26.01.2024 року становить 30188,40 грн, яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 26188,40 грн. - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,35% річних) за період з 20.02.2023 року по 26.01.2024 року. За таких обставин позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором №929737 про надання споживчого кредиту від 20.02.2023 року станом на 26.01.2024 року у розмірі 30188,40 грн, а також судові витрати.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 
Представник позивача ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
У судове засідання відповідач не з`явився.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін та витребувано від АТ «ПриватБанк» доказів.
30.03.2026 року відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково. Зокрема, відповідач вказувала на необґрунтованість вимог позивача в частині стягнення заборгованості за відсотками, у зв`язку з чим просив відмовити в задоволенні позову в цій частині або зменшити розмір відсотків. Крім того, відповідач просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу.
02.04.2026 року представником позивача надано відповідь на відзив, в якому вказав, що позивачем надано достатньо доказів на обґрунтування позовних вимог, просив позов задовольнити.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Відповідно до укладеного Договору № 929737 про надання споживчого кредиту від 20.02.2023 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 гривень, строком користування до 15.02.2024 року. 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі Інтернет https://sloncredit.ua та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Кредитний договір був підписаний відповідачем 20.02.2023 о 11:46:55 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором Х968. 
Згідно із п. 1.5. кредитного договору, позичальник сплачує за користування кредитом фіксовану процентну ставку в розмірі 1,99 % в день (726,35% річних). 
Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 . 
Згідно із п. 4.4. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний у встановлений строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором.
26.01.2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 2601-24-1 від 26.01.2024 року, відповідно до умов якого право вимоги за Договором №929737 про надання споживчого кредиту від 20.02.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «УКРГЛОБАЛ-ФІНАНС». 
У зв`язку з порушеннями зобов`язань заборгованість за кредитним договором, згідно Договору факторингу №2601-24-1 від 26.01.2024 року, станом на 26.01.2024 року становить 30188,40 грн, яка складається з: 4000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 26188,40 грн. - заборгованість за процентами, відповідно до п. 1.5. Кредитного договору за ставкою 1,99 за кожен день користування (726,35% річних) за період з 20.02.2023 року по 26.01.2024 року. 
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Згідно зі ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг№ № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року, договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно із ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: заповнення формуляра заяви (форми про прийняття такої пропозиції в електронній формі, шо підписується в порядку, передбаченому ст.12 нього Закону: вчинення дій, шо вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний Договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розмішено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Можливість укладення договору вищевказаним способом також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі N0 404/502/18 провадження N0 61-8449св19 від 23 березня 2020 року (Верховний Суд практично застосував умови договору з застосуванням електронного цифрового підпису щодо кредитування, які розміщені на вебсайті кредитодавця. Паперовий екземпляр не був підписаний, лише електронний договір).
Згідно зі ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-УІІІ договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», № 851-ІV а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію» № 675-VІІІ.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» № 675- VІІІ зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІV).
Таким чином відповідач прийняв умови та правила надання банківських послуг, кредитний договір № 4370268 був підписаний електронним цифровим підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є однією із форм укладення кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Отже, у встановлений договором та законом терміни, відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, заходів направлених на погашення заборгованості по кредиту та відсотків не приймав.
Згідно зі статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.
Позивачем доведено факт набуття права вимоги за вищевказаним кредитним договором.
Згідно із ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Виходячи з викладеного, позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №929737 про надання споживчого кредиту від 20.02.2023 року у розмірі 30 188,40 грн.
Судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2662 грн 40 коп., розмір витрат за надання правничої допомоги становить 10 000,00 грн.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2662,40 грн в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору.
При вирішенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У даному випадку, суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у даній цивільній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг.
У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 3000,00 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.
Керуючись ст.12, 13, 81, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість Договором №929737 про надання споживчого кредиту від 20.02.2023 року станом на 26.01.2024 року у розмірі 30 188 грн 40 коп., а також судові витрати, судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», м.Київ, бульвар Вацлава Гавела, 4, код ЄДРПОУ 41915308.
Відповідач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Суддя Галина КОРОЛЬОВА