Справа № 177/856/26
Провадження № 2/177/961/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
(заочне)
Іменем України
29 травня 2026 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді: Коваль Н. В.
за участі:
секретаря судового засідання: Андрійчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №36392217 від 30.07.2021 у розмірі 14 250,00 грн., судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.07.2021 року між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №36392217, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору.
Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, надавши відповідачу грошові кошти в розмірі 7500 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на банківський рахунок.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ТОВ «ФК «ПОЗИКА» укладено договір факторингу №01092025/1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №36392217 від 30.07.2021.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором №36392217 належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором у зв`язку із чим представник позивача звернулася до суду із вказаним позовом, який просила задовольнити.
Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України, без повідомлення сторін, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Станом на 29.05.2026 відзив на позовну заяву від відповідача не надходив. Відповідно до поштового повідомлення, яке повернулося на адресу суду (а.с.48), відповідач відсутній за вказаною адресою.
Таким чином, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі.
Оскільки, станом на 29.05.2026 відповідач відзиву не подала, за відсутності заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд на місці ухвалив, здійснювати заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.07.2021 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №36392217, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні кредитного договору (а.с. 8-14).
Відповідно до п.п.3.1 п.3 договору, Товариство надає кредит Клієнту у розмірі 7500,00 грн., з оплатою по процентній ставці, що вираховуються в наведеному графіку в п.3.1.1 та становить 3% відсотків за день від суми наданого кредиту, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити передбачені договором проценти.
Відповідно до п. 5 Договору, процентна ставка є фіксованою та складає 3% в день; реальна річна процентна ставка за кредитом складає 1080%, розрахунок якої було здійснено на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку та що сторони виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Протягом дії програми лояльності загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, за умови дотримання позичальником графіку платежів, становить 14 250,00 грн.
Підписанням договору відповідач підтвердила, що вона перед укладенням договору ознайомилася та погоджується з усіма умовами правил та договору; не вважає умови цього договору несправедливими, невигідними/вкрай невигідними для себе; укладає цей договір особисто, згідно зі своїм вільним волевиявленням, яке повністю відповідає внутрішній волі клієнта як сторони цього договору, усвідомлює значення своїх дій, обізнаний із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, не діє під впливом тяжкої для себе обставини; їй надана інформація, зазначена в ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», у повній відповідності з вимогами, що ставляться до порядку надання такої інформації; їй відомі права, передбачені Законом України «Про захист персональних даних», джерела збирання, місцезнаходження персональних даних клієнта, місцезнаходження володільця персональних даних клієнта; їй відомі права, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», та вона повідомлений Товариством про свої права і отримала від Товариства інформацію у повній відповідності (обсязі, формі) до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та інших законів та підзаконних актів України; підтверджує, що на момент укладання цього договору вона не має підстав вважати свої права порушеними (п.п. 13.9. - 13.9.7. п. 13 договору).
Також, 30.08.2021 між ТОВ «ФК «ІРБІС» та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №1 до Договору про надання фінансового кредиту №36392217 від 30.07.2021 (а.с.13 зворот – 14), якою внесено зміни до пункту 1.2 основного договору та викладено їх у такій редакції: пропозиція набирає чинності з 30.08.2021 року та діє до 23 годин 59 хвилин 04.09.2021 року; розмір нарахованих відсотків за договором за період з 30.07.2021 по 30.08.2021 в сумі 6750 грн. підлягає сплаті клієнтом на користь Товариства.
Відповідно до умов договору кредиту позичальник зобов`язаний вчасно повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку визначеному цим Договором.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «ПОЗИКА» та ТОВ «ФК «ІРБІС» укладено договір факторингу №01092025/01, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІРБІС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ПОЗИКА» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ПОЗИКА» приймає належні ТОВ «ФК «ІРБІС» права вимоги до боржників (а.с. 18-22).
Відповідно до розрахунку заборгованості та витягу із додатку №1 до договору факторингу (а.с.17, 25) ТОВ «ФК «ПОЗИКА» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 14 250,00 грн., з яких:
- 7 500,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту;
- 6 750,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
Згідно з п. 5.1.3 договору факторингу, клієнт зобов`язаний до 31.10.2025 щомісячно перераховувати на банківський рахунок фактора, зазначений у п. 12 договору, усі грошові кошти, отримані від боржників на виконання їхніх зобов`язань за кредитними договорами, право вимоги за якими було відступлено фактору після передачі права вимоги та отримання фінансування, протягом 7 робочих днів з дати закінчення відповідного календарного місяця, а також повідомляти фактора про факт отримання таких грошових коштів.
Таким чином, в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ПОЗИКА» та зараховані на погашення кредитної заборгованості.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ПОЗИКА» за кредитним договором №36392217 від 30.07.2021 в розмірі 14 250,00 грн., з яких:
- 7 500,00 грн. сума заборгованості за тілом кредиту;
- 6 750,00 грн. сума заборгованості за відсотками.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості за договором позики у добровільному порядку.
Отже, оскільки відповідач порушила зобов`язання, встановлені кредитним договором, що має наслідком формування заборгованості, заборгованість не сплачує, що порушує права нового кредитора, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості за кредитним договором №36392217 від 30.07.2021 в загальному розмірі 14 250,00 грн.
Крім того відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір в розмірі 2 662,40 гривень (а.с.7).
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача інших судових витрат, відмінних від судового збору, зокрема витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати пов`язані із залученням перекладачів, а також витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини визначені ч.3 ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву
На підтвердження факту здійснення позивачем витрат на правничу допомогу, представником позивача надано Договір про надання правової допомоги №39493634/01 від 02.01.2026, укладений між позивачем та ФОП Лівак Іванною Миколаївною (а.с. 30-32), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Лівак І.М., необхідних для надання правничої допомоги (а.с. 33), акт надання послуг (а.с. 34). Вказані докази містять детальний розрахунок вартості витрат на правничу допомогу та супутніх витрат по справі щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором.
Беручи до уваги, положення ст. 137 ЦПК України, за відсутності заперечень відповідача щодо розміру витрат позивача на правову допомогу, розмір яких не є очевидно завищеним, відповідає обсягу наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 625, 651 ч.2, 1050, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул.Симона Петлюри, буд.21/1, IBAN: НОМЕР_2 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО 380634), заборгованість за кредитним договором №36392217 від 30.07.2021, у розмірі 14 250,00 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, яка складається з:
заборгованості за тілом кредиту – 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок;
заборгованості за відсотками – 6750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «ФК «ПОЗИКА» (ЄДРПОУ 39493634, адреса для листування: 07406, Київська обл., м.Бровари, вул.Симона Петлюри, буд.21/1, IBAN: НОМЕР_2 в ПуАТ «КБ «АКОРД БАНК», МФО 380634), 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок, в рахунок сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення та підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та подання апеляційної скарги на заочне рішення, може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених процесуальним законом строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Н.В. Коваль