Справа №705/2620/26
2/705/2705/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року м. Умань 
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Уманської гімназії №4 Уманської міської ради Черкаської області, третя особа Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської областіпро визнання протиправним та скасування наказу про розподіл педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік в частині зменшення педагогічного навантаження ОСОБА_1 та повідомлення №34/01-30 від 18 березня 2026 року про зміну істотних умов праці,
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Уманської гімназії №4 Уманської міської ради Черкаської області, третя особа Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської областіпро визнання протиправним та скасування наказу про розподіл педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік в частині зменшення педагогічного навантаження ОСОБА_1 та повідомлення №34/01-30 від 18 березня 2026 року про зміну істотних умов праці. У позові позивач вказує, що вона відповідно до наказу директора Уманської гімназії № 4 була прийнята на роботу на посаду учителя української мови та літератури з 02.09.2024 до завершення навчального року з тижневим навантаженням 21 година. У 2024/2025 навчальному році вона мала таке педагогічне навантаження: 21 год української мови та літератури в 5-9 класах; 2 год української мови; 1 год української літератури, 1 год зарубіжної літератури (разом 4 год) в учня 5 класу, який здобував освіту на індивідуальній формі навчання та класне керівництво в 5-А класі. Перед початком 2025/2026 навчального року, в останніх числах серпня, відбулося скорочення мережі класів в Уманській гімназії № 4, внаслідок чого скоротилася кількість годин педагогічного навантаження у вчителів, зокрема тих, які викладають українську мову та літературу (зі слів в.о. директора Шевчук Л.Б.). На педагогічній нараді перед 01.09.2025 голова профспілкового комітету Уманської гімназії № 4 виступила з роз`ясненнями щодо цього питання і в усній формі, з посиланням на колективний трудовий договір, вказувала, що вчитель, який прийшов на роботу в заклад останнім (тобто вона, ОСОБА_1 працює з 02.09.2024), має право в умовах, що склалися, тільки на ті години, які залишаться після того, як будуть навантажені працівники, які працюють в цьому закладі довше, тобто прийшли на роботу роками раніше в незалежності від їх кваліфікації, досвіду, якості та продуктивності праці. При цьому з наказом про розподіл педагогічного навантаження її ніхто не ознайомлював. В подальшому, в результаті перерозподілу педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік, вона отримала таке педагогічне навантаження: 6,5 год української мови й літератури на тиждень у 8-му та 6-му класах (замість 21 год на тиждень) та 4 год в учня, що здобуває освіту на педагогічному патронажі. Разом з тим, іншим вчителям було розподілено таке навантаження: вчителю І категорії – 18 год на тиждень (І ставка)педагогічного навантаження і класне керівництво в 9 класі; вчителю ІІ категорії- 12 год на тиждень. Позивач вказує, що її години української мови й літератури та зарубіжної літератури, які вона викладала в учня, що здобуває освіту на індивідуальній формі навчання, у 2025/2026 навчальному році забрала в.о.директора гімназії Шевчук Л.Б., яка тривалий час працювала секретарем-друкаркою в гімназії, має не значний педагогічний стаж, немає взагалі фаху вчителя української мови та літератури, вчителя зарубіжної літератури. Тому, на думку позивача, зменшення педагогічного навантаження було зумовлене не реальними змінами в організації роботи гімназії, а на розсуд в.о. директора гімназії. Через протиправний перерозподіл педагогічного навантаження, її умови праці істотно змінилися, але з таким наказом її ніхто не ознайомлював. 02.04.2026 вона рекомендованим повідомленням надіслала інформаційний запит та просила надати копії документів для ознайомлення. Однак копії наказів, що згадувалися вище вона так і не отримала. При цьому, вона ознайомилася з Тарифікаційним списком вчителів Уманської гімназії № 4, який є основним фінансовим документом для розрахунку заробітної плати вчителів та виявила, в документі не вірно вказано її по батькові « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », що є недопустимим у фінансовому документі, тому такий документ не має належної юридичної сили. Крім того, 19.08.2025 вона була відсутня на роботі у школі, оскільки перебувала у відпустці за власний рахунок і тому не була на педагогічній нараді і не була ознайомлена з протоколом про істотну зміну умов праці. Вважає, що протокол містить неправдиві відомості щодо кількості присутніх на нараді. Не підписаний секретарем та взагалі не є документом, яким повідомляють працівника про зміну істотних умов праці. Тому наказ № 82/07-02 від 03.09.2025 «Про навантаження педагогічних працівників на 2025/2026 навчальний рік» є незаконним, оскільки відповідач в односторонньому порядку змінив істотні умови праці, що призвело до порушення її трудових прав та зменшення розміру заробітної плати. 20.03.2026 в.о.директора Шевчук Л.Б. вручила тільки їй з усього педагогічного колективу 3 примірника повідомлення про зміну істотних умов праці з 01.09.2026. Однак відповідач ще не володіє інформацією чи такі зміни в організації праці в 2026/2027 навчальному році взагалі будуть. Крім того, кількість педставок в штатних розкладах Уманської міської гімназії № 4 свідчить про те, що наявна кількість педставок дозволяла запровадити рівномірне педагогічне навантаження для всіх вчителів навчального закладу з урахуванням кваліфікації та фаху на 20205/2026 навчальний рік без будь-якої зміни істотних умов праці. Тому з посиланням на те, що вона неодноразово зверталася до в.о. директора гімназії з проханням про ознайомлення з наказом про розподіл педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік та зміну істотних умов праці, однак отримувала усні відмови, що унеможливлювало своєчасне отримання та оскарження до суду протиправних документів, просила поновити строк на звернення до суду з позовною заявою. Також, з посиланням на норми чинного законодавства України, просила визнати протиправним та скасувати наказ Уманської гімназії № 4 № 82/07-02 від 03.09.2025 «Про розподіл педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік» у частині зменшення педагогічного навантаження ОСОБА_1 , вчителю української мови та літератури, з 18 годин до 6,5 годин на тиждень; зобов`язати відповідача поновити ОСОБА_1 попередні умови праці, які існували до прийняття протиправних положень наказу № 82/07-02 від 03.09.2025 шляхом: призначення з дати 01.09.2025 в наказі № 82/07-02 від 03.09.2025 «Про розподіл педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік» ОСОБА_1 педагогічного навантаження в обсязі 18 годин на тиждень; внесення з дати 01 вересня 2025 року відповідних змін до списків тарифікації педагогічних працівників Уманської гімназії № 4 щодо ОСОБА_1 ; проведення перерахунку заробітної плати ОСОБА_1 та виплати на користь ОСОБА_1 різниці в заробітній платі за час виконання нижче оплачуваної роботи з період з 01.09.2025 по день ухвалення рішення. Також просить визнати протиправним та скасувати повідомлення про зміну істотних умов праці в 2026/2027 навчальному році за вих. № 34/01-30 від 18.03.2026, яке було вручено 20.03.2026 та стягнути з відповідача судові витрати.
Ухвалою судді від 27.04.2026 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам направлено копію ухвали про відкриття провадження.
12.05.2026 від в.о. директора Уманської гімназії № 4 Л.Шевчук на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому вказує, що позовні вимоги не визнає. Згідно з наказом №63/07-02 від 26.08.2024 ОСОБА_1 дійсно була прийнята на посаду вчителя української мови та літератури з 02.09.2024 на визначений строк - до завершення навчального року та з тижневим навантаженням на 2024/2025 навчальний рік 21 година при кількості 10 класів. Такий вид трудового договору (строковий) передбачав автоматичне припинення трудових відносин після настання відповідної дати або події. По завершенню зазначеного строку, адміністрація Уманської гімназії №4, не скористалася своїм правом на звільнення позивача у зв`язку із закінченням строку дії трудового договору та фактично допустила позивача до подальшого виконання посадових обов`язків. Навчальне навантаження вчителів безпосередньо залежить від кількості класів-комплектів. Станом на 19.08.2025 у гімназії відбулося об`єднання класів (з 10-ти минулого року до 5-ти у поточному) з наповнюваністю 24-30 учнів, що відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про повну загальну середню освіту». Через об`єктивне зменшення кількості класів, обсяг навчальних годин за предметом позивачки та інших учителів скоротився. Відповідно до ст. 42 КЗпП України, при розподілі годин між вчителями одного фаху перевага надавалася працівникам з більшим стажем роботи. Позивачка має менший стаж, а саме 1 рік на 01.09.2025 і, відповідно, 1 рік і 8 місяців станом на квітень 2026 року, порівняно з іншими вчителями ОСОБА_4 (13 років і 3 місяці) та ОСОБА_5 (16 років і 10 місяців), яким було встановлено навантаження в першу чергу. Твердження позивача про те, що вона нібито не була ознайомлена з наказами, які стосуються її особисто, до моменту подання позову, є недостовірними та такими, що не відповідають дійсності. 09.04.2026 за вх. №08/01-33 було зареєстровано інформаційний запит ОСОБА_1 про надання інформації (документів). Того ж дня адміністрація надіслала на електронну адресу позивача копію Статуту Уманської гімназії №4, Колективний договір з додатками та штатні розписи. Керуючись Законом України «Про захист персональних даних», адміністрація не могла надіслати повні копії наказів, що містять конфіденційну інформацію про сторонніх осіб та запропоновано з`явитися до кабінету адміністрації для особистого ознайомлення з оригіналами наказів у частині, що стосується її праці. 16.04.2026 позивачу було направлено рекомендований лист із витягами з усіх наказів, що стосуються її особисто. Таким чином на момент подання позовної заяви позивач не лише володіла всією вичерпною інформацією щодо свого навантаження та кадрових рішень, а й письмово підтвердила, що отримання цих документів є фактом її ознайомлення. Крім того, станом на 01.09.2025 тарифікаційною комісією закладу було складено Тарифікаційний список працівників Уманської гімназії №4 на 2025-2026 навчальний рік. У вказаному документі чітко зафіксовано обсяг навчального навантаження ОСОБА_1 , розмір її посадового окладу, надбавок та доплат. В графі «Ознайомлений(а)» навпроти прізвища позивача міститься її особистий підпис, датований 01.09.2025. Наявність технічної описки у по батькові (« ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 ») не спростовує факт ознайомлення, оскільки в закладі працює лише одна особа з таким прізвищем та ім`ям (адміністрацією закладу було вжито належних заходів для усунення вказаної неточності). Крім того, позивачка протягом 8 місяців (вересень 2025 - квітень 2026) сумлінно виконувала роботу обсягом 6,5 годин, отримувала заробітну плату і не подала жодної письмової претензії чи заяви про незгоду з навантаженням. Протягом вересня 2025 року - квітня 2026 року позивач щомісяця отримувала заробітну плату, нараховану саме на підставі цього тарифікаційного списку та поданих табелів обліку використання робочого часу.До моменту подання позову жодних письмових заяв, скарг чи прохань від ОСОБА_1 щодо роз`яснення правомірності розподілу навантаження до адміністрації закладу не надходило. Також зазначає, що в.о. керівника гімназії має вищу педагогічну освіту та II кваліфікаційну категорію вчителя української мови та літератури. Відповідність керівника займаній посаді підтверджена Наказом про призначення, виданим Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської області, яке перевірило всі необхідні документи про освіту та стаж. На сьогодні ОСОБА_6 має 12,5 годин уроків історії та 6 годин індивідуального навчання (педагогічного патронажу). Такий розподіл є законним, прозорим та зумовлений потребами закладу у фаховому викладанні предметів, навантаження в.о. директора не перевищує граничних норм, встановлених для педагогічних працівників. Позивач стверджує, що не була попереджена про зміну істотних умов праці за 2 місяці. Проте, згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану норми ст. 32 КЗпП щодо двомісячного строку попередження про зміну істотних умов праці не застосовуються. Повідомлення відбулося до початку навчального року, про що свідчить протокол засідання педагогічної ради №13 від 19.08.2025 року. Вимога про виплату заробітної плати за 18 годин «заднім числом» є необгрунтованою, оскільки робота в такому обсязі фактично не виконувалася, уроки не проводилися, записи в журналах відсутні. Додатковим підтвердженням добросовісних дій адміністрації гімназії є Повідомлення №34/01-30 від 18.03.2026 р. про зміну істотних умов праці на наступний 2026-2027 навчальний рік. Згідно зі ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Позивачка дізналася про обсяг свого навантаження 01.09.2025 під час ознайомлення з тарифікаційним списком, що підтверджується її особистим підписом, однак не оскаржила наказ про розподіл навантаження у встановлений законом строк, не зверталася до комісії по трудових спорах закладу або до голови первинної профспілкової організації для вирішення даного питання, протягом восьми місяців сумлінно виконувала посадові обов`язки саме в обсязі 6,5 годин, вела відповідні записи в класних журналах та щомісячно отримувала заробітну плату без жодних письмових зауважень чи претензій. На підставі вищевикладеного просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
18.05.2026 до суду від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій вона вказувала, що відповідачем не виконано встановленого обов`язку для всіх юридичних осіб, які є учасниками судового процесу зареєструвати електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», тому поданий відповідачем відзив суд вправі не прийняти до розгляду. Разом з тим, вказувала, що вона має дві вищих освіти, та її загальний педагогічний стаж складає 14 років 2 місяці, тому, на її думку, зменшення педагогічного навантаження до 6,5 год на тиждень є неправомірним. Також вказує, що тільки у неї відбулося зменшення педагогічного навантаження в 2025/2026 навчальному році, в інших вчителів є або повне педагогічне навантаження, або навіть понад ставку. Посилаючись на факти, що були викладені у позові, а також вказуючи на інші обставини, які мають для позивача суттєве значення, просила позов задоволити в повному обсязі.
26.05.2026 до суду від представника відповідача Уманської гімназії № 4 надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому вказано, що розподіл годин здійснювався виключно з урахуванням об`єктивних обставин: загальної кількості годин за робочим навчальним планом гімназії, кількості відкритих класів на поточний навчальний рік (10 класів у 2024/2025 навчальному році і, відповідно, 5 класів на 2025/2026 навчальний рік), а також спеціалізації та кваліфікаційних категорій працівників. Позивачка була ознайомлена із попереднім розподілом годин та проєктом педагогічного навантаження до початку навчального року, про що свідчить Протокол засідання педагогічної ради №13 від 19.08.2025 року та особистий підпис позивача у тарифікаційному списку станом на 01 вересня 2025 року. Станом на січень 2026 року позивачка дійсно відмовилася від підпису, проте на той момент жодних претензій чи заперечень щодо обсягу її педагогічного навантаження у неї не виникало. Відсутність фіксації цієї відмови окремим актом зумовлена виключно відсутністю будь-якого спору між сторонами щодо кількості годин на той період, разом з тим, посилаючись на інші обставини, які мають для відповідача суттєве значення, представник позивача просила відмовити в задоволенні позову. 
29.05.2026 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області залучено до участі у справі Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської області в якості третьої особи та надано строк на подачу письмових пояснень щодо позову протягом п`яти днів з дня його отримання. Станом на день винесення рішення, будь-яких пояснень від представника третьої особи до суду подано не було.
Разом з тим, 11.06.2026 на адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшло «Спростування заперечення відповідача на відповідь на відзив». Суд не бере до уваги поданий документ з додатками, оскільки подання такого процесуального документу не передбачено нормами ЦПК України. 
Відповідно до частин першої та другої статті 174 ЦПК України учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, перелік яких визначений зазначеною нормою та є вичерпним.
Оскільки подане відповідачем «Спростування заперечення відповідача на відповідь на відзив» не належить до заяв по суті справи, передбачених процесуальним законом, суд не вбачає правових підстав для врахування викладених у ньому доводів при вирішенні даної справи.
У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доходить до наступного висновку.
Згідно із ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно з частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами (стаття 22 Закону України «Про оплату праці»).
У статті 29 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що при укладанні працівником трудового договору (контракту) роботодавець доводить до його відома умови оплати праці, розміри, порядок і строки виплати заробітної плати, підстави, згідно з якими можуть провадитися відрахування у випадках, передбачених законодавством. Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення роботодавець повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про повну загальну середню освіту» педагогічна діяльність вчителя включає діяльність у межах його педагогічного навантаження, норма якого на одну тарифну ставку становить 18 навчальних годин на тиждень.
Частиною 5 статті 24 Закону України «Про повну загальну середню освіту» передбачено, що розподіл педагогічного навантаження у закладі освіти затверджується його керівником відповідно до вимог законодавства. Педагогічне навантаження педагогічного працівника закладу освіти обсягом менше норми, передбаченої цією статтею, встановлюється за його письмовою згодою. Перерозподіл педагогічного навантаження протягом навчального року допускається у разі зміни кількості годин з окремих навчальних предметів (інтегрованих курсів), що передбачається навчальним планом закладу освіти, або за письмовою згодою педагогічного працівника з додержанням законодавства про працю.
Відповідно до пункту 63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затвердженої наказом Міністерства освіти і науки України №102 від 15 квітня 1993 року, навчальне навантаження між вчителями, викладачами та іншими педагогічними працівниками розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі.
Відповідно до ч. 3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
При зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору система та розмір оплати праці, режим роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміна розрядів і найменування посад без зміни трудової функції, тощо, тобто зміни, які ведуть до звуження чи розширення трудової функції працівника за укладеним з ним трудовим договором, дія якого продовжується.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 601/1513/18, від 02 жовтня 2019 року у справі № 752/346/18.
При цьому, на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбаченихст.ст.43,44 Конституції України (ст.1 Закону №2136-ІХ).
Тлумачення положень ст.3 згаданого вище закону України дозволяє зробити висновок, що у період дії воєнного стану повідомлення працівника про зміну істотних умов праці та зміну умов оплати праці, передбачених ч.3 ст.32 та ст.103 КЗпП, здійснюється не пізніш як до запровадження таких умов.
Суд зазначає, що розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі є дискрецією виключно керівника такого навчального закладу з урахуванням вимог закону. Відповідач вправі впроваджувати зміни в організації праці як в цілому по гімназії, так і по відношенню до окремих працівників, які вважає за доцільне для покращення ефективності навчального процесу, однак без порушення прав та інтересів таких осіб.
Зменшення педагогічного навантаження тягне за собою зміну режиму роботи вчителя, і як внаслідок відповідне зменшення заробітної плати, що в силу вимог пункту 3 статті 32 КЗпП України є зміною істотних умов праці в сторону зменешення.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 59/321/16.
Із досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 закінчила Черкаський державний університет ім..Б.Хмельницького та здобула вищу освіту за спеціальністю «російська мова та літератури», про що їй видано диплом серії НОМЕР_1 від 29.06.1996.
Крім того, у 2017 році ОСОБА_1 закінчила Уманський ДПУ ім..П.Тичини та здобула кваліфікацію: освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліст спеціальність «Українська мова та література»; професійна кваліфікація: «Вчитель української мови і літератури та зарубіжної літератури. Вчитель російської мови», що підтверджується дипломом спеціаліста серії НОМЕР_2 .
На підтвердження кваліфікації та професійних досягнень позивачем долучено атестаційні листи від 03.04.2019 та 17.03.2026, а також подяки та відповідні сертифікати.
26.08.2024 ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду учителя української мови та літератури з 02.09.2024 до завершення навчального року з тижневим навантаженням 21 година, що підтверджується наказом директора Уманської гімназії № 4 від 26.08.2024.
Відповідно до наданої позивачем копії трудової книжки серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 з 02.09.2024 прийнята на посаду учителя української мови та літератури Уманської гімназії № 4.
20.04.2026 звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 вказує, що при прийнятті на роботу в Уманську гімназію № 4 її навантаження складало 21 годину. Однак перед початком 2025/2026 навчального року, в останніх числах серпня, відбулося скорочення мережі класів, внаслідок чого скоротилася кількість годин педагогічного навантаження у вчителів, зокрема тих, які викладають українську мову та літературу. При цьому позивачу визначено лише 6,5 годин на тиждень, а в інших вчителів залишилося повне педагогічне навантаження (18 годин), або понад ставку (більше 18 годин). Позивач вважає такий розподіл педагогічного навантаження несправедливим та таким, що порушує її права, оскільки вона є вчителем із вищою кваліфікаційною категорією та має понад 14 років педагогічного стажу, має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці.
Стаття 27 Закону України «Про освіту» передбачено, що основним колегіальним органом управління закладу освіти є вчена або педагогічна рада, яка створюється у випадках і порядку, передбачених спеціальними законами.
19.08.2025 відбулося засідання педагогічної ради Уманської гімназії № 4, на якому вирішували питання про режим закладу у 2025/2026 навчальному році, про затвердження навчальних планів та зміну істотних умов праці з 01.09.2025, що підтверджується протоколом № 13 від 19.08.2025. У протоколі вказано, що в.о. директора Шевчук Л.Б. зауважила, що зміна педагогічного навантаження та режиму роботи здійснюється відповідно до ст.. 32 КЗпП України та з урахуванням положень ЗУ «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», також враховано вимоги ЗУ «Про освіту» щодо гарантій педагогічним працівникам та обов`язкового повідомлення про обсяг навчального навантаження на наступний навчальний рік. Голова профспілкового комітету ОСОБА_7 підтвердила дотримання процедури повідомлення працівників та відповідність навантаження чинному законодавству. Протокольно на засіданні затвердили розподіл годин варіативної складової навчального плану, дотримуючись гранично допустимого навчального навантаження на одного учня. 
У позові позивач посилається на те, що у вищевказаному засіданні педагогічної ради гімназії вона не приймала участь, оскільки перебувала у відпустці за власний рахунок.
01.09.2025 в.о.директора Уманської гімназії № 4 видано наказ «Про затвердження мережі класів на 2025/2026 навчальний рік».
01.09.2025 складено Тарифікаційний список вчителів та інших працівників Уманської гімназії № 4 Уманської міської ради станом на 01.09.2025, який погоджено 05.09.2025 начальником управління освіти О.Чирва, у який внесено відомості, у тому числі, щодо вчителя « ОСОБА_8 » та її ставок на тиждень, з розрахунку 6,5 годин української мови й літератури на тиждень у V-IX класах. У документі в графі ОСОБА_8 міститься підпис щодо ознайомлення з тарифікацією.
Посилання позивача на те, що у Тарифікаційному списку вчителів та інших працівників Уманської гімназії № 4 невірно зазначено її по батькові, суд оцінює критично, оскільки сама по собі така технічна неточність не впливає на зміст спірних правовідносин, не змінює особу працівника та не свідчить про незаконність наказу щодо розподілу педагогічного навантаження. 
Судом встановлено, що із змісту Тарифікаційного списку, посади, прізвища, імені, обсягу педагогічного навантаження та інших даних можливо однозначно ідентифікувати саме позивача як працівника навчального закладу. Доказів того, що зазначення невірного по батькові призвело до порушення трудових прав позивача чи спричинило будь-які негативні правові наслідки, матеріали справи не містять. Відтак вказана описка має формальний характер та не є підставою для визнання спірного наказу незаконним.
Разом з тим, 21.04.2026 в.о.директора Уманської гімназії № 4 Л.Шевчук винесено наказ «Про виправлення технічної описки в кадрових та фінансових документах», а саме у Тарифікаційному списку вчителів та інших працівників Уманської гімназії № 4 Уманської міської ради внесено виправлення по батькові вчителя ОСОБА_1 на « ОСОБА_3 ».
Посилання позивача про те, що вона не ставила свого підпису у Тарифікаційному списку вчителів та інших працівників Уманської гімназії № 4 суд не може взяти до уваги, оскільки у вказаному документі наявний підпис від імені позивача, а належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зазначений підпис їй не належить, стороною позивача не надано. Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи позивачем не заявлялося, відповідна експертиза у справі не проводилася, у зв`язку з чим твердження про відсутність її підпису ґрунтуються виключно на припущеннях.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.06.2026 у задоволенні клопотання представника відповідача Уманської гімназії № 4 Уманської міської ради про призначення судово-почеркознавчої експертизи та витребування доказів відмовлено, у зв`язку з пропущенням строку звернення до суду з відповідним клопотанням.
До матеріалів позову долучено витяг з наказу № 82/07-02 від 03.09.2025 «Про педагогічне навантаження педагогічних працівників на 2025/2026 навчальний рік», що виданий в.о.директора Уманської гімназії № 4 Л.Шевчук, в якому вказано, що відповідно до навчальних планів роботи гімназії, фактичної мережі затвердженої Управлінням освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради на 2025/2026, визначено з 01.09.2025 педагогічне навантаження ОСОБА_1 , вчителю української мови та літератури у розмірі 6,5 годин.
При цьому, будь-яких доказів про ознайомлення позивача з таким наказом до суду не надано.
Однак, позивач посилається на те, що після зміни істотних умов праці вона неодноразово зверталася до в.о.директора Шевчук Л.Б. з приводу правомірності саме такого перерозподілу педагогічного навантаження та просила надати їй всі накази по навчальному закладу, які стосуються її особисто, у тому числі і наказу про розподіл педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік, на що отримувала постійні відмови. 
Посилання позивача свідчать про її обізнаність щодо можливого порушення трудових прав ще з моменту встановлення педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік. Разом з тим, із письмовим запитом про надання відповідних документів позивач звернулася лише 02 квітня 2026 року.
Відповідачем на підтвердження того, що ОСОБА_1 не зверталася до адміністрації гімназії із заявами про видачу наказу спірного наказу та інших документів до матеріалів відзиву долучено Журнал ведення внутрішньої документації.
Також долучено довідку про відсутність звернень щодо розподілу навчального навантаження від 27.04.2026 за підписом в.о.директора гімназії Л.Шевчук, в якій вказано, що до адміністрації гімназії чи тарифікаційної комісії від учителя української мови та літератури ОСОБА_1 не надходило заяв чи скарг щодо незгоди з обсягом встановленого їй навчального навантаження. При ознайомленні з тарифікацією на початку навчального року позивач підписала відповідні документи без зауважень.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач була обізнана із розподілом педагогічного навантаження на відповідний навчальний рік, оскільки фактично виконувала визначене навантаження та отримувала заробітну плату. Будь-яких доказів протилежного суду не надано. 
Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Стаття 234 КЗпП України не визначає переліку причин для поновлення строку та їх поважність визначається судом у кожному випадку, залежно від конкретних обставин справи. При цьому очевидно, що як поважні причини пропуску строку, мають кваліфікуватися ті, які об`єктивно перешкоджали чи створювали істотні труднощі для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами.
Судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку без доведеності поважності причин не забезпечило б рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст.8 Конституції України.
Строки звернення працівника до суду за вирішенням трудового спору є складником механізму реалізації права на судовий захист та однією з основних гарантій забезпечення прав і свобод учасників трудових правовідносин.
Перевірка дотримання вимог закону щодо строків звернення до суду за вирішенням трудового спору здійснюється судом за принципом ex officio, незалежно від того, чи заявляє відповідач про пропуск позивачем строку звернення до суду, на відміну від застосування позовної давності при вирішені судом цивільного спору, коли застосування позовної давності судом здійснюється тільки за заявою сторони у спорі.
У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 року № 9 роз`яснено, що встановлені ст. ст. 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.
Так, перебіг строку звернення до суду починається у разі: вирішення трудового спору з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права (тримісячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення з дня вручення копії наказу про звільнення (місячний строк звернення до суду); розгляду справи про звільнення з дня видачі трудової книжки (місячний строк звернення до суду).
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.03.2016 року у справі № 6-2426цс15.
Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст. 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.
Поважність причин пропуску строку це обставини, які свідчать про те, що працівник не ставився зневажливо до питання про захист своїх трудових прав.
Поважними причинами пропущення строку звернення до суду за вирішенням трудового спору визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду та підтверджені належними доказами щодо неможливості такого звернення.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до спірного наказу педагогічне навантаження позивача було зменшено з вересня 2025 року, при цьому позивач фактично виконувала трудові обов`язки за зміненим педагогічним навантаженням протягом 2025/2026 навчального року. З письмовим запитом щодо надання копії наказу позивач звернулася лише у квітні 2026 року, після чого отримала копію оскаржуваного наказу та звернулася до суду з даним позовом.
Оцінюючи доводи сторін та досліджені докази у їх сукупності, суд виходить із того, що позивачу було достеменно відомо про зменшення педагогічного навантаження з початку 2025/2026 навчального року, оскільки саме з вересня 2025 року вона фактично здійснювала педагогічну діяльність за зміненим навантаженням, отримувала заробітну плату відповідно до встановленого обсягу годин та об`єктивно могла усвідомлювати зміну істотних умов праці.
Сам по собі факт отримання копії наказу у квітні 2026 року не свідчить про те, що лише з цього моменту позивач дізналася про порушення свого права, оскільки зміна педагогічного навантаження мала очевидний та фактичний характер і була відома позивачу з моменту її запровадження.
При цьому будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних перешкод для звернення до суду у встановлений законом строк, позивачем суду не надано. Доказів неможливості звернення до суду з вересня 2025 року матеріали справи не містять.
Жодних поважних причин пропуску строку, які б позбавили ОСОБА_1 можливості подати заяву у визначений законом строк, були об`єктивно непереборними, не залежали від його волі і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або істотно ускладнили можливість воєчасного звернення до суду у визначений законом строк, позивач суду не навів, а тому строк звернення до суду для оскарження спірного рішення сплив. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач пропустила встановлений статтею 233 Кодексу законів про працю України строк звернення до суду за захистом порушеного права, а підстав для його поновлення судом не встановлено.
Що стосується позовних вимог про визнання протиправним та скасування повідомлення про зміну істотних умов праці на 2026/2027 навчальний рік за вих..№34/01-30 від 18.03.2026, яке було вручено ОСОБА_1 , то слід зазначити, що повідомлення саме по собі не є рішенням чи актом, який породжує правові наслідки, а лише інформує працівника про майбутні зміни умов праці. Відтак воно не порушує прав позивача на момент звернення до суду. Предметом судового контролю можуть бути безпосередньо наказ про зміну умов праці, наказ про звільнення або інші рішення роботодавця, які вже спричинили правові наслідки, а не повідомлення інформаційного характеру. 
За таких обставин підстав для задоволення позову суд не вбачає.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 43 Конституції України, ст. ст. 32, 233, 234 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Уманської гімназії №4 Уманської міської ради Черкаської області, третя особа Управління освіти та гуманітарної політики Уманської міської ради Черкаської областіпро визнання протиправним та скасування наказу про розподіл педагогічного навантаження на 2025/2026 навчальний рік в частині зменшення педагогічного навантаження ОСОБА_1 та повідомлення №34/01-30 від 18 березня 2026 року про зміну істотних умов праці– відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко