ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/642/25 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Грибан І.О.
судді:  Ключкович В.Ю.
Парінов А.Б.
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив суд:
- визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України, викладену у листі від 20.11.2024 №32034 щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України призначити і виплатити позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» та постанови КМУ від 21.10.2015 №850.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України з 1990 по 2010 рік та його звільнено зі служби в органах внутрішніх справ за станом здоров`я. Черкаським обласним МСЕК позивачу у 2021 році встановлено ІІ групу інвалідності. Захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС, а тому вважав наявними підстави для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 9 Порядку № 850.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про призначення або про відмову в призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності;
- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності та прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні;
- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Окрім того, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апелянт вказує, що саме лише подання позивачем передбачених пунктом 7 Порядку №850 документів, не свідчить про наявність в нього безумовного права на отримання одноразової грошової допомоги. В компетенції МВС України є аналіз та дослідження змісту таких документів. У разі виявлення невідповідності таких документів встановленій формі, а також суперечності чи неповноти наявної в них інформації щодо обставин отримання особою травми, каліцтва чи захворювання, ця обставина виключає можливість прийняття МВС України будь-якого з рішень, чи то про виплату одноразової грошової допомоги чи про відмову у виплаті такої.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.
Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, при первинному огляді медико-соціальною експертною комісією позивачу 11.07.2002 було встановлено 15% втрати працездатності та ПАТ НАСК «Оранта» йому було виплачену страхове відшкодування з обов`язкового особистого страхування працівників МВС України.
У подальшому, відповідно до довідки до акта огляду серії 12 ААВ №350137 від 23.06.2021 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, причина інвалідності - травма так, пов`язана з виконанням службових обов`язків.
Позивач звернувся до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
У зв`язку з відмовою направити подані позивачем документи до МВС України, позивач звернувся за судовим захистом.
Так, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі № 580/2975/24 зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ по Черкаській області» (вул. Грузиненка, 1, м. Черкаси, 18009, код ЄДРПОУ 08734581) підготувати та направити надіслати до Міністерства внутрішніх справ України документи разом із висновком щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850.
На виконання рішення суду РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях направив документи позивача до МВС України для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги.
За результатами розгляду зазначених матеріалів МВС України 20.11.2024 повернуло їх до РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях, як такі що не відповідають вимогам законодавства. 
Вказані матеріали і лист МВС України надіслані позивачу РСЦ ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях листом за № 31/31-10293 від 02.12.2024. 
У листі № 31/31-8476-2024 від 14.10.2024 відповідач вказав, що пунктом 4 Порядку передбачено, що якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми. Установлення заявникові медико-соціальною експертною комісією другої групи інвалідності та 80 % втрати професійної працездатності (у 2021 році) відбулося в період понад два роки від дати первинного встановлення 15 % втрати професійної працездатності (у 2001 році), що суперечить умовам пункту 4 Порядку.
Згідно з інформацією наведеною в листі, невідповідність документів вимогам законодавства унеможливила прийняття рішення МВС України.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги протиправними, позивач звернувся до суду.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Оскільки відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволених позовних вимог, то саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Так, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України від 20.12.1990 №565-XII "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Згідно з п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги.
Так, на підставі пцідп.2 п.3 Порядку № 850 установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі:
250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи;
200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи;
150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми (п.4 Порядку №850).
На підставі п.7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби, а в разі припинення відповідного органу внутрішніх справ як юридичної особи - до уповноваженої установи МВС такі документи:
заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;
довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії:
довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;
постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;
акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;
сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;
документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Згідно з п.8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або керівник уповноваженої установи МВС, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції:
витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу;
витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або до уповноваженої установи МВС для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (п.9 Порядку №850).
Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (п.10 Порядку №850).
Виплата грошової допомоги проводиться шляхом перерахування органом внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції, або уповноваженою установою МВС, суми виплати на рахунок, відкритий особою, якій призначається грошова допомога, в установі банку (п.11 Порядку №850).
З аналізу вказаних норм вбачається, що заява про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності подається до органу внутрішніх справ, у якому проходив службу працівник міліції. У разі припинення такого органу внутрішніх справ як юридичної особи повноваження з оформлення та виплати одноразової грошової допомоги працівникам міліції покладаються на визначені уповноважені установи Міністерства внутрішніх справ України, які направляють відповідний висновок про виплату допомоги з доданими документами до Міністерства внутрішніх справ України.
Згідно пункту 9 Порядку № 850, уповноважений орган в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, зобов`язаний прийняти рішення стосовно виплати одноразової грошової допомоги, та не має права ухилятись від розгляду поданих документів та від прийняття обґрунтованого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 19 вересня 2018 року у справі № 530/1280/17, від 03 жовтня 2018 року у справах № 361/7249/17, № 361/7249/17 та від 06 березня 2019 року у справі №822/1616/18.
За змістом ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, повернення поданих позивачем документів на доопрацювання у зв`язку з їх невідповідністю вимогам законодавства свідчить, що відповідач вдається до змістовного аналізу цих документів, тобто розглядав їх по суті, однак доказів прийняття рішення за результатами розгляду документів не надав, чим допустив протиправну бездіяльність.
Отже, для відновлення порушених прав позивача суд першої інстанції правильно зобов`язав відповідача повторно розглянути питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги та прийняти рішення про призначення або про відмову в призначенні позивачу грошової допомоги, з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про призначення одноразової грошової допомоги є передчасними, оскільки відповідач не прийняв жодного передбаченого законом рішення, що віднесено до його компетенції, тому суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у цій частині.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.
В частині відмовлених позовних вимог рішення суду першої інстанції не оскаржується, а тому не підлягає перегляду апеляційним судом.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що в частині розподілу судових витрат апеляційна скарга не містить жодних доводів, а тому суд апеляційної інстанції не вважає за необхідне надавати оцінку рішенню суду першої інстанції в цій частині.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(Повний текст постанови виготовлено 22.06.2026)