Справа № 135/385/26
Провадження № 2/135/361/26

РІШЕННЯ
іменем України
18.05.2026 м. Ладижин 

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: головуючого – судді Нікандрової С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

16.03.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №36790-07/2025 від 17.07.2025 в розмірі 13 820 грн, в тому числі: 4000 грн – заборгованість за основаною сумою боргу; 3240 грн – заборгованість за відсотками; 6520 грн – заборгованість за штрафом; 60 грн – комісія за видачу кредиту, а також стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
В обґрунтування позову вказано, що 17.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №36790-07/2025, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на її номер мобільного телефону. 
25.11.2025 ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №25112025, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №36790-07/2025 від 17.07.2025 на суму 13 820,00 грн, в тому числі: 4000 грн – заборгованість за основаною сумою боргу; 3240 грн – заборгованість за відсотками; 6520 грн – заборгованість за штрафом; 60 грн – комісія за видачу кредиту.
З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалися нарахування штрафних санкцій 
Враховуючи, що відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за договором, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення з відповідача вказаної вище суми заборгованості.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.03.2026 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідачу ОСОБА_1 ухвалою суду було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвала суду про відкриття провадження у справі надсилалася відповідачу ОСОБА_1 за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ), проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутністю учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 17.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_3 договір про надання фінансового кредиту №36790-07/2025 (а.с.5-10), відповідно до умов якого Товариство надано відповідачу фінансовий кредит в розмірі 4 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором (п.1.1 Договору).
Відповідно до п. 1.2. Договору, тип кредиту кредит. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 17.07.2025. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити відповідно до графіку платежів. Кінцева дата погашення кредиту 13.11.2025.
Згідно п.1.4. Договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки – фіксована. Тип комісії – одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі кредиту). 
Відповідно до п.1.6. Договору кредит надається клієнту у безготівковій формі в національній валюті на рахунок клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-ххх-0015 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту.
Згідно п.2.2 Договору видача кредитів Клієнту-фізичній особі Товариством здійснюється онлайн використовуючи мережу «Інтернет», через веб-сайт Товариства: https://starfin.com.ua.
За умовами укладеного договору (п.п.2.1., 2.3.-2.8. Договору) для підписання договору відповідач ОСОБА_1 відвідала веб-сайт Товариства, де ознайомилася з Правилами надання коштів у позику, кредитними продуктами Товариства, примірним договором про надання кредиту, інформацією про істотні характеристики послуги з надання мікрокредиту/споживчого кредиту тощо, створила на веб-сайті особистий кабінет Клієнта, для чого пройшла процедуру ідентифікації та верифікації й надала свої персональні ідентифікаційні дані, та заповнила у особистому кабінеті заявку-анкету, у якій вказала необхідні дані для прийняття рішення про надання кредиту, надала згоду на передачу і обробку своїх персональних даних з метою оцінки фінансового стану.
В подальшому, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» направило відповідачу ОСОБА_4 одноразовий ідентифікатор, який вона використала для підписання договору про надання фінансового кредиту.
Відповідно до п.2.17 Договору введенням коду на сайті Товариства Клієнт підтверджує прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) Товариства на укладення Кредитного договору (електронний підпис Клієнта накладається на оригінал Договору).
Згідно п.7.1. Договору цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами Сторін та діє протягом строку вказаного в п.1.2. цього Договору. 
Отже, укладаючи кредитний договір ОСОБА_1 та ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит шляхом зарахування 17.07.2025 кредитних коштів в сумі 4 000 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується листом платіжного провайдера ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_251230091540 від 30.12.2025 (а.с.14).
Відповідач ОСОБА_1 не виконала кредитні зобов`язання, внаслідок чого згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №36790-07/2025 від 17.07.2025, виданого ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, а саме: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3240,00 грн - заборгованість за процентами; 6520,00 грн - штрафні санкції, 60,00 грн – комісія (а.с.15-16).
25.11.2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений договір факторингу №25112025, за яким згідно реєстру боржників до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №36790-07/2025 від 17.07.2025 на загальну суму 13 820,00 грн, в тому числі: 4000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 3240,00 грн - заборгованість за процентами; 6520,00 грн - штрафні санкції, 60,00 грн – комісія (а.с.18-25).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП»та відповідачем ОСОБА_1 договору про надання фінансового кредиту №36790-07/2025 від 17.07.2025. Договір укладений за допомогою використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який він отримав на номер мобільного телефону зазначений у договорі. 
Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.
Первинний кредитор ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виконало свої обов`язки за електронним договором №36790-07/2025 від 17.07.2025, та надало відповідачу кредит в сумі 4000 грн, проте відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, не повернув кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування ним.
Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст.1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.
Факт переходу до позивача право кредитора за договором №36790-07/2025 від 17.07.2025 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Отже, надані позивачем наведені вище докази, як кожен окремо так в сукупності належним чином підтверджують заявлені у позові обставини справи, а саме, що ОСОБА_1 отримала кредит у ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», а в подальшому право вимоги за кредитним договором перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Враховуючи, що долучені до позовної заяви докази підтверджують надання кредитних коштів ОСОБА_1 , фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку ні первинному кредитору, ні його правонаступнику ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не повернуті, суд вважає позовні вимоги у частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в сумі 4000,00 грн та відсотків за користування кредитом в сумі 3 240,00 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» просить стягнути з відповідача заборгованість за штрафом у розмірі 6 520 грн.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час.
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, стягнення з відповідача неустойки (пені, штрафу) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості вимог про стягнення комісії за видачу кредиту в розмірі 60 грн, суд враховує наступне. 
За змістом ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
З урахуванням принципів справедливості, добросовісності на позичальника не може бути покладено обов`язок сплачувати платежі за послуги, які ним фактично не замовлялись і які банком фактично не надавались, а встановлення платежів за такі послуги було заборонено нормативно-правовими актами.
Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку (фінансової установи), виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.12.2019 року в справі №524/5152/15.
Враховуючи вищевикладене, умови кредитного договору №36790-07/2025 від 17.07.2025, яким передбачено сплату комісії за видачу кредиту є нікчемними, а вимоги щодо стягнення заборгованості за комісією в сумі 60 грн, задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за договором №36790-07/2025 від 17.07.2025, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню на суму 7 240,00 грн, в тому числі: заборгованість за основною сумою боргу (тілу кредиту) - 4 000,00 грн, відсотки за користування кредитом - 3 240,00 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи, керуючись ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволених позовних вимог (7240 грн (розмір задоволених вимог) х 100 %/13820 грн (розмір заявлених позовних вимог) = 52,39% задоволених вимог; 2662,40 грн х 52,39%/100 = 1 394,83 грн розмір судового збору, що підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-284, 289, 354, 355 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2) заборгованість за кредитним договором №36790-07/2025 від 17.07.2025 в розмірі 7 240 (сім тисяч двісті сорок) гривень, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 4 000,00 грн, відсотки за користування кредитом - 3 240,00 грн.
В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: 07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд.2) судовий збір в розмірі 1 394 (одна тисяча триста дев`яносто чотири) гривні 83 копійки.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Ладижинського міського суду 
Вінницької області С.О. Нікандрова