125/205/26
2/125/108/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2026        м. Бар Вінницької області
Барський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Питель О.В.,
секретар судового засідання Войтюк В.М.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 125/205/26 за позовом Керівника Жмеринської окружної прокуратури Вінницької області в інтересах держави в особі: Барської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид-Поділля» про витребування земельної ділянки,
УСТАНОВИВ:
Керівник Жмеринської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Барської міської ради Вінницької області звернувся з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки. У позовній заяві вказав, що розпорядженням Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області № 434 від 16.08.2008, ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га, що розташована на території Якубівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області. Розпорядженням Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області № 433 від 06.11.2012 у власність ОСОБА_1 безоплатно передано земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с. Уланівка Якубівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області. На підставі розпорядження Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області № 433 від 06.11.2012, ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 від 25.04.2013 та 25.04.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Іллінецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0521289200:01:000:0675, площею 1 га, для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, ОСОБА_1 використала своє право на безоплатне отримання у порядку приватизації земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. У подальшому, на підставі заяви ОСОБА_1 рішенням Барської міської ради № 9.6.2.2 від 14.09.2021, їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,8102 га для ведення особистого селянського господарства. Після розробки проекту землеустрою ОСОБА_1 звернулася до Барської міської ради із заявою про затвердження проекту землеустрою та надання у власність земельної ділянки з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215. Рішенням Барської міської ради № 8.9 від 09.11.2021 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215, площею 1,8102 га, яка розташована на території Барської міської територіальної громади (колишня Луко-Барська сільська рада) Жмеринського району Вінницької області. 05.12.2021 право власності на земельну ділянку було зареєстровано за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, ОСОБА_1 всупереч вимогам земельного законодавства повторно скористалася своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель комунальної власності для ведення особистого селянського господарства. Відповідно до договору оренди № 6587 від 10.12.2021, ОСОБА_1 передала земельну ділянку з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215 у оренду ТОВ «Краєвид-Поділля». Барська міська рада під час прийняття рішення № 8.9 від 09.11.2021 була введена в оману ОСОБА_1 , яка не повідомила про те, що вона використала своє право на безоплатне набуття нею земельної ділянки вказаного цільового призначення у власність, належним чином не перевірила факт реалізації ОСОБА_1 права безоплатного отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що призвело до безпідставного вибуття землі із комунальної власності. Спірна земельна ділянка вибула із державної власності всупереч положенням ст. 116, 118 Земельного кодексу України, внаслідок незаконного повторного використання ОСОБА_1 права на безоплатну приватизацію двох земельних ділянок одного виду цільового призначення. Ураховуючи викладене, позивач просить спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215 площею 1,8102 га витребувати у ОСОБА_1 у комунальну власність Барської міської ради.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за його відсутності. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. 23.03.2026 подала до суду заяву про те, що позов визнає та просить розглянути справу за її відсутності.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, – ТОВ «Краєвид-Поділля» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. 
З огляду на положення ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників, ураховуючи, що вони скористалися своїми процесуальними правами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України).
Згідно з положеннями ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Дослідивши матеріали справи, ураховуючи заяви представника позивача, відповідача, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, з таких підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз за кожним видом цільового призначення.
Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2 гектара.
Згідно з даними копії заяви ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 від 08.02.2012, ОСОБА_1 просить виготовити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1 га, що розташована за межами с. Уланівка Якубівської сільської ради, та передати її безоплатно їй у власність для ведення особистого селянського господарства.
16.08.2008 розпорядженням Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області № 434 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га, що розташована на території Якубівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.
Згідно з даними копії заяви ОСОБА_1 до голови Іллінецької районної ради від 01.11.2012, ОСОБА_1 просить затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передати її у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1 га із земель запасу Якубівської сільської ради, розташованих за межами с. Уланівка. 
06.11.2012 розпорядженням Іллінецької районної державної адміністрації Вінницької області № 433, у власність ОСОБА_1 безоплатно передано земельну ділянку площею 1 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами с. Уланівка Якубівської сільської ради Іллінецького району Вінницької області.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за ОСОБА_1 25.04.2013 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 1 га з кадастровим номером 0521289200:01:000:0675 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 2908173 від 25.04.2013, виданого державним реєстратором прав на нерухоме майно. 
06.09.2021 ОСОБА_1 звернулася до міського голови Барської міської ради із заявою з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 1,8102 га з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215 із земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту біля с. Квітка на території Луко-Барського старостинського округу Жмеринського району Вінницької області.
14.09.2021 рішенням Барської міської ради № 9.6.2.2, ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,8102 га, кадастровий номер 0520282800:02:003:0215, яка розташована на території Барської міської територіальної громади (колишня Луко-Барська сільська рада) Жмеринського району Вінницької області
09.11.2021 за заявою ОСОБА_1 рішенням Барської міської ради № 8.9 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215, площею 1,8102 га, яка розташована на території Барської міської територіальної громади (колишня Луко-Барська сільська рада) Жмеринського району Вінницької області.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за ОСОБА_1 05.12.2021 зареєстровано право власності на земельну ділянку, площею 1,8102 га з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215 на підставі рішення Барської міської ради № 8.9 від 09.11.2021.
10.12.2021  ОСОБА_1 на підставі договору оренди землі № 6587 передала спірну земельну ділянку з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215, площею 1,8102 га, в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Краєвид-Поділля» строком на 10 років.
Листом від 03.02.2026 керівник Жмеринської окружної прокуратури повідомив міського голову Барської міської ради Вінницької області про намір звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Барської міської ради Вінницької області до  ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до п.п. 5 п. 10 постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" рішення суду про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV (1952-15) "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" – станом на час прийняття постанови Пленуму; станом на час постановлення рішення - статті 27 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25.12.2015 № 1127).
Згідно з п. 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № П/811/1640/17, метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (див. принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю у пункті 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц).
Відповідно до п. 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
Згідно з п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № П/811/1640/17 з огляду на вказане в разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути це майно власникові. Таке рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем.
Крім того, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном, зокрема, й позбавлення особи права власності на майно шляхом його витребування на користь держави. Згідно з ч. 1 ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Земельного Кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Згідно з ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Земельного кодексу України, завданням земельного законодавства, яке включає в себе цей Кодекс та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин, є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України, принципами земельного законодавства є, зокрема, поєднання особливостей використання землі як територіального базису, природного ресурсу і основного засобу виробництва (а); забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави (б); невтручання держави в здійснення громадянами, юридичними особами та територіальними громадами своїх прав щодо володіння, користування і розпорядження землею, крім випадків, передбачених законом (в).
Стаття 80 Земельного кодексу України закріплює суб`єктний склад власників землі, визначаючи, що громадяни та юридичні особи є суб`єктами права власності на землі приватної власності, територіальні громади є суб`єктами права власності на землі комунальної власності та реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, держава, реалізуючи право власності через відповідні органи державної влади, є суб`єктом права власності на землі державної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Прийняття рішення про передачу в приватну власність землі державної чи комунальної власності позбавляє Український народ загалом (ст. 13 Конституції України) або конкретну територіальну громаду правомочностей власника землі в тому обсязі, який дозволяє її статус як землі відповідно державної чи комунальної власності. В цьому контексті в сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (статті 14, 19 Конституції України).
Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять "суспільний", "публічний" інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, на підставі якого земельна ділянка вибула з державної чи комунальної власності, такому суспільному інтересу не відповідає.
З огляду на викладене, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову та дійшов висновку про задоволення позову. 
Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, 50 відсотків судового збору, що сплачений позивачем на підставі платіжної інструкції № 195 від 30.01.20263, слід повернути останньому з державного бюджету, а інші 50 відсотків судового збору – слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 10-13, 81, 141, 206, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити повністю.
Витребувати у ОСОБА_1 на користь Барської міської територіальної громади в особі Барської міської ради земельну ділянку, площею 1,8102 га, з кадастровим номером 0520282800:02:003:0215, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Барської міської ради.
Повернути Вінницькій обласній прокуратурі (отримувач коштів: Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02909909, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA568201720343110002000003988) з Державного бюджету 1664 грн судового збору, сплаченого за подання позовної заяви відповідно до платіжної інструкції № 195 від 30.01.2026. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вінницької обласної прокуратури (отримувач коштів: Вінницька обласна прокуратура, код ЄДРПОУ 02909909, банк отримувача: ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок: UA568201720343110002000003988) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1664 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони та інші учасники справи:
- Жмеринська окружна прокуратура Вінницької області (місцезнаходження юридичної особи: вул. Національна, 6-А, м. Жмеринка, Вінницька область, 23100, ЄДРПОУ 02909909);
- Барська міська рада (мадан Святого Миколая, 18, м. Бар, Вінницька область, 23000, код ЄДРПОУ 04051017);
- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 );
- Товариство з обмеженою відповідальністю «Краєвид-Поділля» (вул. Дружби, 11, с. Ялтушків, Жмеринський район, Вінницька область, 23021, ЄДРПОУ 34918499).

Суддя