Номер провадження: 22-ц/813/4176/26 
Справа № 495/2920/17
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю. В.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Назарової М.В.,
суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,
за участю секретаря Соболєвої Р.М.,
учасники справи: позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) – ОСОБА_1 , відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного позовного провадження
апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 
на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2025 року, постановлену Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, у складі: судді Шевчук Ю.В. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки та у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном,

в с т а н о в и в :

Предметом апеляційного перегляду є ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2025 року, якою клопотання представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Царенко Олександра Олександровича про зміну експертної установи щодо виконання призначеної судової земельно-технічної експертизи по об`єднаній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки та справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном задоволено.
Призначено в об`єднаній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення земельної ділянки та справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном, судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні запитання заявлені ОСОБА_1 :
1) Чи відповідає на місцевості межі земельної ділянки № 1787 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області та належить ОСОБА_2 , межам, вказаним у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №660920, виданого 20 серпня 2007 року;
2) Яка фактична площа на місцевості земельної ділянки №1787 (загальною площею 0,0288 га) з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, що знаходиться в користуванні ОСОБА_2 ?
3) Чи мається з боку ОСОБА_2 , (земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області) накладення земельної ділянки №1789 розташованої за адресою: Кооператив садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області власником якої є ОСОБА_1 , шляхом самовільного переміщення межових знаків, чи огорожі?
4) Якщо мається накладення з боку ОСОБА_2 , (земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області) земельної ділянки №1789 розташованої за адресою:Кооператив садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області власником якої є ОСОБА_1 , шляхом самовільного переміщення межових знаків, чи огорожі, вказати на скільки міліметрів, сантиметрів, метрів, з зазначення загальної площі накладення земельної ділянки?
5) Якщо мається накладення з боку ОСОБА_2 , (земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області) земельної ділянки №1789 розташованої за адресою:Кооператив садоводів « АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 , вказати які саме будівлі чи споруди що належать ОСОБА_2 фактично розташовані на накладеній частині земельної ділянки № НОМЕР_2 .
На вирішення судової земельно-технічної експертизи поставлено наступне запитання, заявлене ОСОБА_2 :
Яка фактична площа на місцевості земельної ділянки №1789, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:002:0054, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходиться в власності ОСОБА_1 ?
Проведення експертизи доручено судовому експерту – ФОП ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ). Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
Надано для проведення експертизи: матеріали цивільної справи № 495/2920/17.
Оплату за проведення експертизи (за п`ять заявлених питань) покладено на ОСОБА_1 .
Оплату за проведення експертизи (за одне заявлене питання) покладено на ОСОБА_2 .
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2025 року, як постановлену з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.
Доводами апеляційної скарги є те, що судом вже було призначено по справі експертизу за клопотанням позивача ОСОБА_1 , проведення якої було доручено за її проханням Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, і відповідачка ОСОБА_2 також просила експертів надати відповідь на одне запитання. Позивач ОСОБА_2 вже сплатила свою частину вартості судової експертизи, яка мала бути проведена Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Проте, потім ОСОБА_1 відмовилась погоджувати проведення експертизи у строк понад 90 днів, хоча в той же час просила зупинити провадження у справі, хоча такої потреби і не було. Суд мав можливість продовжувати розгляд справи, в тому числі провести дослідження письмових доказів, яких у матеріалах справи є велика кількість. Суд у своїй ухвалі про призначення експертизи не обґрунтував, навіщо зупиняти провадження у справі, що є порушенням норм процесуального права, так як зупинення провадження має бути обґрунтоване та має слугувати певним цілям, які мають бути зазначені судом, чого не було зроблено. Тому, ОСОБА_1 суперечить сама собі: з однієї сторони - не хоче затягувати розгляд справи, а з іншої сторони - просить суд зупинити її розгляд. Також вважає, якщо суд вирішив призначити експертизу та доручити її іншому експерту, то мав вирішити і питання про повернення коштів ОСОБА_2 , які вона сплатила Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, або залишити експертизу щодо її питання в цій експертній установі. Проте, судом не було зроблено ні перше, ні друге. Тепер суд призначив експертизу приватному експерту, якому ОСОБА_2 не довіряє, в той час коли до цього експертиза була призначена в авторитетній установі - Одеському НДІСЕ. В резолютивній частині ухвали суд зазначає, що ухвала суду про призначення експертизи підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження у справі, проте це не відповідає дійсності, оскільки відповідно до норм ЦПК, ухвала суду про призначення експертизи підлягає оскарженню в повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 367 ЦПК України).
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явилися, зокрема, позивачка ОСОБА_1 повідомлена у відповідності до вимог п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, оскільки судова повістка-повідомлення на 13.35 год 26.05.2026 вручена їй особисто за повідомленою нею адресою суду 19.05.2026, про що свідчить розписка, відповідачка ОСОБА_2 повідомлена у відповідності до вимог ч. 5 ст. 130 ЦПК України, в установленому законом порядку, оскільки її представник ОСОБА_3 особисто розписався в суді у довідковому листі, що підтверджується таким.
Вказане в силу положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що у справі ухвалою суду від 13 березня 2025 року вже призначено земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання як позивача, так і відповідача, проведення якої доручено ОНДІСЕ, проте 15 квітня 2025 року на адресу суду від експертної установи надійшло повідомлення про врахування навантаження експертів та про погодження строку проведення експертизи у строк понад 90 днів, і з такою тривалістю не погоджується позивачка. Тому, враховуючи перебування справи у провадженні суду з 2017 року, суд взяв до уваги той факт, що на даний час ставиться питання про виконання експертизи, призначеної за клопотанням саме сторони ОСОБА_1 , а також те, що при виконанні експертизи експерт попереджається про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України, а також те, що будь-яких підстав ставити під сумнів кваліфікацію запропонованого стороною ОСОБА_1 експерта у суду не має та сторонами не надано, дійшов висновку про задоволення клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Царенко О.О. про зміну експертної установи щодо виконання призначеної судової земельно-технічної експертизи. Також з урахуванням вимог п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд вважав, що слід зупинити провадження справі.
Переглядаючи оскаржувану ухвалу за доводами апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Суд у відповідності до таких засад цивільного судочинства як диспозитивність та змагальність розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках (ч. 1 с. 13 ЦПК України) та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Одним із засобів доказування є висновок експертів (п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1-2 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.
Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Згідно зі ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.
При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).
Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.
Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.
Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.
За ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
Відповідно до розділу ІІ ч. 6 п. 6.1., п. 6.1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5, основними завданнями земельно-технічної експертизи є:
визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);
визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації;
визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки;
визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування);
визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.
Орієнтовний перелік вирішуваних питань:
Який фактичний порядок користування земельною ділянкою? Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні співвласника (співвласників)?
Чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок технічній документації?
Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки?
Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку (встановити порядок її користування) відповідно до часток співвласників (зазначити частки)?
Які варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) можливі відповідно до часток співвласників (зазначити частки) та вимог нормативно-правових актів?
Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку?
Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.
Відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України
08.10.98 N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 N 1950/5) у разі відмови органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у погодженні запропонованого розумного строку проведення експертизи, матеріали справи повертаються з пропозицією призначити експертизу іншим суб`єктам судово-експертної діяльності, визначеним у статті 7 Закону України "Про судову експертизу".
Якщо протягом 30 календарних днів з дня направлення листа щодо погодження більшого строку проведення експертизи відповіді від органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), не отримано, запропонований строк вважається погодженим.
У разі невиконання клопотань експерта щодо надання додаткових матеріалів, несплати вартості експертизи протягом 45 календарних днів з дня направлення клопотання в порядку, передбаченому чинним законодавством, незабезпечення прибуття експерта, безперешкодного доступу до об`єкта дослідження, а також належних умов для його роботи (учинення перешкод з боку сторін, що беруть участь у справі, в обстеженні об`єкта) матеріали справи повертаються органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), із зазначенням мотивованих причин неможливості її проведення.
Строк проведення експертизи починається з робочого дня, наступного за днем надходження матеріалів до експертної установи, і закінчується у день складання висновку експерта (повідомлення про неможливість надання висновку). Якщо закінчення встановленого строку проведення експертизи припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається наступний за ним робочий день.
У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).
За обставинами даної справи, предметом позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 є вимоги про звільнення земельної ділянки, а предметом позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 є вимоги про усунення перешкод у користуванні майном. 
Провадження у справах відкрито 20 квітня 2017 року ( справа № 495/2920/17) та 06 січня 2017 року (справа № 495/17/17) відповідно.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2017 року вказані справи об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі № 495/2920/17.
Оскільки для з`ясування обставин, що мають значення для справи, потребувалися спеціальні знання, у підготовчому судовому засіданні ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13 березня 2025 року за клопотанням позивачки ОСОБА_1 та з урахуванням заявлених відповідачкою ОСОБА_2 питань було призначено земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:
1) Чи відповідає на місцевості межі земельної ділянки № 1787 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області та належить ОСОБА_2 , межам, вказаним у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 660920, виданого 20 серпня 2007 року;
2) Яка фактична площа на місцевості земельної ділянки №1787 (загальною площею 0,0288 га) з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, що знаходиться в користуванні ОСОБА_2 ?
3) Чи мається з боку ОСОБА_2 (земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області) накладення земельної ділянки АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , шляхом самовільного переміщення межових знаків, чи огорожі?
4) Якщо мається накладення з боку ОСОБА_2 (земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області) земельної ділянки АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 , шляхом самовільного переміщення межових знаків, чи огорожі, вказати, на скільки міліметрів, сантиметрів, метрів, з зазначення загальної площі накладення земельної ділянки?
5) Якщо мається накладення з боку ОСОБА_2 (земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 0,0288 га з цільовим призначенням для ведення садівництва, за кадастровим номером: 5110300000:02:002:0055, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області) земельної ділянки № 1789 розташованої за адресою: Кооператив садоводів « АДРЕСА_1 власником якої є ОСОБА_1 , вказати, які саме будівлі чи споруди що належать ОСОБА_2 фактично розташовані на накладеній частині земельної ділянки № НОМЕР_2 .
Додатково на вирішення судової земельно-технічної експертизи було поставлено наступне запитання, заявлене ОСОБА_2 :
Яка фактична площа на місцевості земельної ділянки № 1789, яка розташована у Кооперативі садоводів «Лагуна», смт. Затока, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, кадастровий номер 5110300000:02:002:0054, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що знаходиться в власності ОСОБА_1 ?
Проведення експертизи доручено судовим експертам Одеського Науково-дослідного інститут судових експертиз Міністерства юстиції України (м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8). Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України (т. 2, а.с. 225-228).
Надано в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 495/17/17 та оплату за проведення експертизи (за п`ять заявлених питань) покладено на ОСОБА_1 , оплату за проведення експертизу (за одне питання) покладено на ОСОБА_2 .
Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
15 квітня 2025 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання в.о. директора ОНДІСЕ Журавльової М. № 1514-34-25 від 28.03.2025 про направлення рахунків для оплати вартості експертизи, зокрема: для ОСОБА_5 – на суму 40711,68 грн (а.с. 236 т. 2), для ОСОБА_6 – на суму 20355,84 грн (а.с. 237 т. 2) та повідомлено суд про погодження точного строку проведення експертизи після оплати її вартості, а також, що враховуючи актуальне навантаження експертів ОНДІСЕ повідомлення про погодження судом проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів (а.с. 235 т. 2). 
Для задоволення клопотання експертів на адресу суду повернуто матеріали цивільної справи.
В матеріалах справи також міститься клопотання експертів № 1514-34-25/ від 03.04.2025 про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних з проведенням експертизи (а.с. 238 т. 2) та клопотання позивачки ОСОБА_1 в особі її представника про відкладення розгляду справи, призначеної на 01.05.2025 на 11-ту на іншу дату (а.с. 239 т. 2).
24.06.2025 відповідачкою ОСОБА_2 надано суду на виконання клопотання експерта квитанцію про оплату послуг із проведення експертизи (а.с. 1 т. 3) та повідомлено інші витребувані експертом документи.
26.06.2026 на адресу суду від ОНДІСЕ надійшов лист про направлення клопотання та рахунку, а також клопотання експертів про надання додаткових матеріалів та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи (а.с. 32, 33 т. 3). Одночасно роз`ясненого, що у разі несплати вартості експертизи за рахунками питання 1, 2, 3, 4, 5 ухвали від 13.03.2025 залишаться без розгляду, і у разі незадоволення клопотання протягом 45 календарних днів з дня його направлення буде складено повідомлення про неможливість надання висновку.
04.07.2025 на адресу суду від позивачки ОСОБА_1 надійшло клопотання про зміну експертної установи щодо виконання призначеної судової земельно-технічної експертизи, яке мотивоване тим, що дана цивільна справа перебуває у провадженні суду з 2017 року, а тому позивачка заперечувала проти задоволення клопотання експерта щодо погодження строків проведення експертизи понад 90 днів та з метою процесуальної економії запропонувала доручити проведення земельно-технічної експертизи іншому експерту, а саме – ФОП ОСОБА_4 (т. 3, а.с. 35-40).
Наслідком задоволення вказаного клопотання стало постановлення судом 14 липня 2025 року оскаржуваної ухвали, переглядаючи які за доводами апеляційної скарги та відповідаючи на які, колегія суддів зазначає таке.
Системний аналіз законодавства, що регулює порядок призначення судом експертизи, свідчить про те, що чинність ухвали про призначення судової експертизи не виключає можливості змінити експертну установу, якщо виникли об`єктивні обставини, що унеможливлюють проведення дослідження у розумні строки або роблять його надмірно обтяжливим для сторони.
В законі відсутня пряма заборона про таке в законі: ЦПК України прямо не регламентує зміну експертної установи після винесення ухвали про призначення експертизи, водночас закон не містить і заборони на таку зміну.
За змістом статей 102-104 ЦПК України суд має право визначити експертну установу з урахуванням обставин справи. Якщо виникають об`єктивні причини, що унеможливлюють проведення експертизи у розумні строки або роблять її фактично недоступною, суд вправі змінити визначений раніше суб`єкт.
Інститут, якому первісно доручили експертизу, повідомив суд листом від 28.03.2025, який надійшов до суду 15.04.2025, про погодження виконання експертизи у строк понад 90 днів.
Оскільки судом як органом, який призначив експертизу, на виконання п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень протягом 30 календарних днів з дня направлення листа щодо погодження більшого строку проведення експертизи відповіді не надано, то слід вважати запропонований експертами строк погоджений.
При цьому, як слушно посилається заявниця в апеляційній скарзі, нею сплачено за проведення експертизи в частині свого питання, про що зазначено і експертом в листі від 26.06.2025, а неможливість відповіді на питання позивачки пов`язується виключно з несплатою такою стороною вартості проведення експертизи в частини своїх питань.
Натомість, судом не надано належної оцінки вказаним вимогам закону, поведінці позивача, яка хоча і була ініціатором призначення по справі експертизи та посилається на тривалість судового провадження та незгоду із тривалістю проведення експертизи, жодних залежних від неї дій для проведення експертизи не вчинила, і лише 04 липня 2025 року заявила про зміну експертної установи, що не відповідає балансу інтересів сторін і процесуальній економії.
В противагу наведеному, відповідачем сплачено вартість проведення експертизи за своє питання, тому вона мала розраховувати отримати відповіді на таке, оскільки експертиза була призначена судом та нею виконано вимоги експерта, але суд, задовольнивши клопотання сторони позивача та змінивши експертну установу, вчинив таке з порушенням вищезазначеного п. 1.13 Інструкції, порушив принцип рівності сторін та позбавив відповідачку можливості довести обґрунтованість своїх вимог і заперечень по справі, безпідставно поклавши на неї фінансовий тягар у вигляді сплати, у тому разі, і за повідомлення експерта про неможливість надання висновку експерта у сумі 1526,69 грн, оскільки змінивши експертну установу, матеріали цивільної справи до ОНДІСЕ не направив.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Одною із основних засад цивільного судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи судом.
Статтею 121 ЦПК України визначено, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.
Слушним є і довід апеляційної скарги щодо можливості оскарження ухвали в цілому та про відсутність законодавчого обов`язку суду зупиняти провадження на час проведення експертизи, оскільки таке за змістом п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України є правом, а не обов`язком суду, і в будь-якому випадку має бути вмотивовано, а тим паче з огляду на перебування справи в суді з 2017 року.
ЄСПЛ зауважив, що внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти росії» від 20 лютого 2014 року).
Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що призвело до порушення норм процесуального права, а отже висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви є помилковим.
Таким чином, не можна визнати обґрунтованою оскаржувану ухвалу суду першої інстанції із зазначених судом підстав.
Пунктом 6 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Наведене у своїй сукупності є підставою для застосування вимог пунктів 3 та 4 частини 1 статті 379 ЦПК України та скасування оскаржуваної ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14 липня 2025 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Дата складення повного тексту постанови - 26 травня 2026 року

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький