Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/9150/24
Номер провадження2/711/224/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого – судді Демчика Р.В. секретаря судового засідання Кобилки Є.О., за участі представника позивача Блізнецова М.Є., представника відповідача Александрук В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію ,-

встановив:

ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію. 
Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» та ФОП ОСОБА_1 01.06.2009 року був укладений Договір №727 Про постачання теплової енергії в гарячій воді, який з 13.11.2021 року фактично був замінений на типовий індивідуальний договір Про надання послуги з постачання теплової енергії, текст якого опубліковано 13.10.2021 на офіційному веб сайті виконавця https://khimvolokno.com.ua/ dogovir-na-poslugu. 
20.11.2020 року ФОП ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність ФОП за власним рішенням. 
За спірний період жодних заяв про розірвання договору від відповідача не надходило. Також не надходило жодних скарг, претензій, заперечень щодо кількості, якості та вартості отриманої теплової енергії, щодо суми боргу тощо. 
Згідно Договору позивач зобов`язався надавати послугу з постачання теплової енергії, а інша сторона зобов`язався оплачувати за отриману послугу за встановленими тарифами(цінами) в терміни та на умовах, передбачених Договором. 
Постачання теплової енергії здійснюється за адресою м.Черкаси вул.Припортова, буд.25 перукарня «Любава», що на праві приватної власності належить відповідачу. 
ПрАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» на підставі відповідної ліцензії, рішення Черкаського міськвиконкому №4520 від 24.05.2000 забезпечує тепловою енергією населення, організації та підприємства всіх форм власності у м.Черкаси. Приміщення споживача не від`єднане від мереж централізованого опалення з додержанням вимог Порядку відключення споживачів від централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом №169 від 26.07.2019 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України. Порядок нарахування та оплати за отриману послугу визначений умовами Договору. 
Від споживача не надходило жодних скарг, претензій чи заперечень щодо кількості, якості та вартості отриманої теплової енергії, щодо суми боргу тощо. 
Споживач, порушивши умови договору не повністю оплатив грошові кошти за спожиту теплову енергію. Згідно Договору приєднання нараховується плата за абонентське обслуговування. 
За період лютий 2020 - березень 2024 позивачем було надано послугу споживачу та її неоплачений розмір станом на 01.04.2024 року становить 28853,70 грн. Рахунок-фактура № 1990 від 31.03.2024 року.
З урахуванням оплат, здійснених відповідачем, з урахуванням плати за абонентське обслуговування, та згідно картки рахунку № НОМЕР_1 контрагента про кількість спожитої теплової енергії, заборгованість відповідача на час подачі позову до суду (за період по березень 2024 включно) складає 28853 грн. 70 коп.
На підставі вищевикладеного, просить стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму боргу за спожиту теплову енергію станом на березень 2024 року включно в розмірі 28853,70 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 3028 грн.
Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.12.2024 року задоволено позовні вимоги ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ».
Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» суму боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 28853,70 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» судовий збір у розмірі по 3028 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03.10.2025 року скасоване заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.12.2025 року.
16.10.2025 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , в якому представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що у відповідача відсутня заборгованість за позивачем, а навіть існує переплата за надані послуги.
03.11.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про допит її як свідка у справі.
20.01.2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення доказів, разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку. 
11.02.2026 року через систему «Електронний суд» до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача.
19.02.2026 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про приєднання доказів.
18.03.2026 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про приєднання доказів.
Ухвалами Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.04.2026 року, які постановлені без оголошення перерви та занесені до протоколу судового засідання №6298018 відмовлено в прийнятті доказів, які поданні з клопотаннями представника позивача від 20.01.2026 року та представника відповідача від 19.02.2026 року та 18.03.2026 року, на підставі ч.8 ст. 83 ЦПК України (оскільки сторони не обґрунтували неможливість їх подання у вказаний законом строк з причин, що не залежали від них). 
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю, з підстав викладених у позовній заяві.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав їх недоведеності та необґрунтованості. Також, зазначила, що згідно її розрахунків, які додані до заяви про скасування заочного рішення та до відзиву на позовну позивач нараховував плату виходячи з площі, яка є більшою за опалювальну площу. Крім того вказала, що з відповідачем не був укладений договір про надання послуг на постачання теплової енергії.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року в справі № 925/642/19 зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Судом встановлено, що 20.05.2009 року між ПП «Жасміна», як продавцем та ОСОБА_1 , як покупцем укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення.
Відповідно до п.1.1. договору продавець продає і зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити за ціною та на умовах, встановлених у цьому договорі, об`єкт, характеристика, якого наведена в пункті 1.2.цього Договору. 
За цим договором відчужується належне продавцю на праві власності нежитлове напівпідвальне приміщення перукарні, позначене на плані земельної ділянки літ. «А-1», а саме: приміщення з №1 по №5, загальною площею 75,7 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, власником нежитлового приміщення загальною площею 75,7 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є саме ОСОБА_1 , а тому вона є споживачем комунальних послуг, наданих позивачем. 
01.06.2009 року між ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір №727 Про постачання теплової енергії в гарячій воді, який з 13.11.2021 року фактично був замінений на типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, текст якого опубліковано 13.10.2021 року на офіційному веб сайті виконавця https://khimvolokno.com.ua/ dogovir-na-poslugu.
20.11.2020 року ФОП ОСОБА_1 припинила свою підприємницьку діяльність, чого не заперечували в судовому засіданні представники сторін. 
Згідно частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги. Таким чином, з боржником укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до ст. 642 ЦК України.
Так, основні засади організаційних, господарських відносин між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання комунальних послуг, і фізичною, особою, яка отримує послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Згідно з ч.1 ст.6 Закону, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.
Виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.1, ч.2 ст.6 Закону).
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (ст. 1 Закону).
Відповідно до приписів ч.2 ст.7, ч.2 ст.8 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець комунальної послуги зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Відповідно до ч.2 ст.12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).. 
Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.
Отже споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.
Навіть відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги, оскільки він є споживачем наданих послуг. Закон передбачає, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.
Згідно із ч.7 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог ч.5 ст.13 цього Закону.
Доказів обрання співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 однієї з моделей організації договірних відносин, визначених ч.1 ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», сторонами суду не надано.
Як передбачено п.п. 35,36 «Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 р. року № 830, розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.ст.19,25 Закону України від 02.06.2005 року «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суд встановив , що типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії є укладеними між сторонами з 13.11.2021 року через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування позивачем відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.
Так, пунктом 5 індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії передбачено, що виконавець зобов`язується надавати споживачу (відповідач) послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.
Згідно з п. 32 договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.
Пунктом 34 передбачено, що споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.
Згідно з п. 36 договору, під час здійснення оплати споживач зобов`язаний зазначити розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата виконавцю, сплата пені, штрафів).
Відповідно до п. 38 договору, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору.
Відповідно до ч.4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
Звертаючись до суду із позовом, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що ним були надані послуги з постачання теплової енергії у нежитлове приміщення відповідачки за період з лютого 2020 року по березень 2024 року на загальну суму 28853,70 грн. 
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що спірний період обмежений періодом з лютого 2020 року по березень 2024 року. 
В межах спірного періоду відповідачем було сплачено: 
- 26.12.2022 року - суму в розмірі 13 484 грн. 09 коп. (квитанція на суму 11 570 грн. 00 коп. наявна в матеріалах справи, подавалася представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву). 
- 26.06.2023 року - суму в розмірі 7 857 грн. 50 коп. (квитанція наявна в матеріалах справи, подавалася представником відповідача разом із відзивом на позовну заяву). 
Вказані оплати враховані при розрахунку заборгованості та відображені у Картці рахунку 361 наданої в якості додатку до позовної заяви. 
Також, варто зазначити, що 08.10 2024 року відповідачем було здійснено оплату в розмірі 17 408 грн. 00 коп. (квитанція наявна в матеріалах справи, надавалася відповідачем разом із відзивом на позовну заяву), тобто поза межами спірного періоду. 
Відповідно до призначення платежу, яка відображена в квитанції від 08.10.2024 року, вказана оплата спрямована на погашення заборгованості за період з 01.07.2023 року по 01.10.2024 року. 
В період з березня 2024 року по жовтень 2024 року позивачем було здійснено наступні нарахування: квітень 2024 року - 14 грн. 08 коп.; травень 2024 року - 17 грн. 44 коп.; червень 2024 року - 17 грн. 44 коп.; липень 2024 року - 17 грн. 44 коп.; серпень 2024 року - 17 грн. 44 коп.; вересень 2024 року - 17 грн. 44 коп. Загальний розмір нарахувань: 101 грн. 28 коп.. 
Враховуючи визначений Відповідачем період оплати заборгованість за спірний період складає: 28 853 грн. 70 коп. (заявлена до стягнення заборгованість станом на березень 2024 року) - 1 914 грн. 09 коп. (визначена до відмови сума ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.12.2022 року у справі № 711/919/22) - (17 408 грн. 00 коп. (оплата здійснена відповідачем 08 жовтня 2024 року) - 101 грн. 28 коп. (поточні нарахування за період з березня 2024 року по жовтень 2024 року)) = 28 853 грн. 70 коп. - 1 914 грн. 09 коп. - 17 306 грн. 12 коп. = 9 633 грн. 49 коп..
Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 9 633,49 грн.
Частиною 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку (абз. 9 ч.2 ст.25 Закону України «Про теплопостачання»).
За таких обставин, оцінивши докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено судовий збір в сумі 3028.00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №6692 від 02.08.2024 року, а тому до стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Черкаське хімволокно» в інтересах ВП «Черкаська ТЕЦ» підлягає 1010,74 грн. судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (33,38%).
Керуючись, ст. 9, 12, 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 12-13, 81, 82, 89, 141, 223, 259, 264-265, 268, 280-282, 354 ЦП України суд, - 

ухвалив:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (18036, м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, Код ЄДРПОУ 00204033, п/р IBAN НОМЕР_3 , Філія - Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 354507) суму боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 9633,49 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в інтересах відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» (18036, м. Черкаси, пр-т Хіміків, 76, Код р/р НОМЕР_4 , код ЄДРПОУ ВП 33282969, код банку 300346, АТ «Сенс Банк») судовий збір у розмірі 1010,77 грн.
Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складене 25.05.2026 року.

Головуючий:	  	Р.  В.  Демчик