Провадження № 2/742/1868/26 
Єдиний унікальний № 742/2196/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді   Павлов В.Г.,
секретаря судового засідання   Рубан Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором - 

УСТАНОВИВ:
І. Суть справи.
20.04.2026 р. представник ТОВ «ФК «Кредит Капітал» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 9005798 від 05.05.2024 р. у розмірі 45 373,56 грн., сплаченого судового збору у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» посилалось на те, що 05.05.2024р. між ТОВ «Мілоан» та  ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит №9005798. Відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачу грошові кошти у розмірі 7 000 грн, строком на 360 днів, а остання зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та проценти за користування кредитом у встановлений термін. Товариство свої зобов`язання виконало та надало грошові кошти, тоді як відповідач не виконала умови кредитного договору. 
У подальшому, за договором відступлення прав вимоги №110-МЛ, укладеним 24.09.2024 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», до останнього перейшло право вимоги до відповідача за договором про споживчий кредит №9005798 від 05.05.2024 р.
За вищенаведених обставин, позивач просив стягнути із  ОСОБА_1  на свою користь заборгованість за вище зазначеним договором в сумі 45 373,56 грн. та судові витрати. 
Відповідач подала відзив, в якому частково визнала позовні вимоги в частині тіла кредиту, водночас, щодо нарахованих відсотків, штрафних санкцій та судових витрат на правничу допомогу просила здійснити перерахунок, бо вважає розмір їх нарахування неспівмірним.

ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Оскільки відповідачем у встановлений судом строк було подано відзив на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності на підставі наявних у справі доказів у порядку спрощеного позовного провадження без ухвалення заочного рішення.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.04.2026 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
05.05.2024 р.  ОСОБА_1 на сайті miloan.ua заповнила Анкету-заяву на кредит №9005798 та пройшла перевірку, після чого їй погоджено видачу кредиту /а.с. 13/.
05.05.2024 р. між ТОВ «Мілоан» та   ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит №9005798, за умовами якого останній надано кредит на суму 7 000,00 грн. строком на 360 днів, тобто до 30.04.2025 р. /а.с.9-12 зв./.
Кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора 555605, який відправлений 05.05.2024 р. на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про ідентифікацію /а.с. 13 зв./.
До вказаного договору додано графік платежів за договором, в якому міститься інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та загальної вартості кредиту /а.с.12 зв./.
Факт зарахування 05.05.2024 р. на банківську карту № НОМЕР_2 грошових коштів, у сумі 7 000,00 грн., підтверджується платіжним дорученням №130219213 від ТОВ «Мілоан», призначення платежу: кошти згідно договору9005798 /а.с.14 зв./.
Відповідно до виписки з особового рахунка за кредитним договором №9005798 від 05.05.2024 р. заборгованість відповідача станом на 09.03.2026 становить 45 373,56грн., з яких 7 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 805,00 грн. - прострочена заборгованість за комісіями; 31 968,56 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 5 600,00 грн. - заборгованість по сумі за порушення грошового зобов`язання /а.с.15 зв./.
Згідно інформації наданої АТ КБ «Приватбанк» від 11.05.2026 р. вбачається зарахування7 000,00 грн. 05.05.2024 р. на рахунок ОСОБА_1 банківська платіжна карта № НОМЕР_3 .
24.09.2024 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу відступлення прав вимоги № 110-МЛ, згідно умов якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право вимоги за договором про споживчий кредит №9005798 від 05.05.2024 р., що підтверджується витягом з реєстру боржників від 10.09.2025 р. /а.с.16 зв.-22 зв./.
02.03.2026 р. ТОВ «ФК «Кредит Капітал» направляло на адресу  ОСОБА_1 письмову претензію про необхідність погашення заборгованості у загальному розмірі 45 373,56 грн /а.с.22 зв./.

V. Оцінка Суду.
Згідно із Законом України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
В силу ст.18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
У Розділі 6 укладеного між сторонами договору №9005798 вказано, що цей Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті Позичальника та підписаний ним електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання.
Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України).
Згідно ч.ч.6,8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Надані позивачем докази містять відомості щодо ідентифікації відповідача, номера мобільного телефону, на який був направлений одноразовий ідентифікатор, а також підтверджують факт акцепту оферти саме відповідачем, що свідчить про належне укладення кредитного договору у розумінні вимог цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ст.1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася.
Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплати суму боргу кредитору.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст.ст.1077,1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 належним чином виконувала кредитні зобов`язання як щодо первісного кредитора, так і стосовно нового кредитора.
Вимоги позивача щодо стягнення з   ОСОБА_1 комісії за надання кредиту в розмірі 805,00 грн. за обслуговування є безпідставними, оскільки в кредитному договорі ТОВ «Мілоан» не зазначило та не надало докази наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Сама по собі процедура адміністрування кредиту є обов`язком кредитора і не є окремою послугою, що підлягає додатковій оплаті споживачем.
Щодо задоволення позовних вимог у частині стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання в розмірі 5 600 грн., суд зважає на наступне. Заявлена до стягнення сума фактично є мірою відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, а її нарахування позивачем належним чином не обґрунтовано та не підтверджено допустимими доказами. Крім того, наданий розрахунок не містить достатнього обґрунтування правомірності заявленої до стягнення суми, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.
Матеріали справи містять графік платежів та інформацію про загальну вартість кредиту, з якими відповідач була ознайомлена під час укладення договору, а тому нарахування процентів здійснювалося відповідно до погоджених сторонами умов договору.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором про споживчий кредит №9005798 від 05.05.2024 р. на загальну суму 38 968,56 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 7 000 грн., простроченої заборгованості за сумою відсотків - 31 968,56 грн., в іншій частині позову слід відмовити.
Щодо клопотання відповідача, викладеного у відзиві на позовну заяву, про розстрочення виконання судового рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1, 3 статті 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність коштів у зв`язку з неотриманням заробітної плати, інші майнові обставини боржника тощо).
На підтвердження наявності таких виняткових обставин та скрутного матеріального становища, які б об`єктивно унеможливлювали одноразове виконання рішення суду, відповідач ОСОБА_1 не надала суду жодних належних, допустимих та достовірних доказів.
Сама по собі неявка відповідача в судове засідання та лише вимога у відзиві про можливість розстрочки виконання рішення суду, без документального підтвердження виняткових обставин, не є достатньою правовою підставою для відстрочення чи розстрочення виконання зобов`язання. Окрім того, суд уже врахував інтереси відповідача, істотно зменшивши розмір заборгованості по сумі за порушення грошового зобов`язання та комісії.
Враховуючи баланс інтересів сторін та відсутність доказів винятковості обставин, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення.

V. Розподіл судових витрат.
Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн. /а.с.1/.
За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог (86%) з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 289,70 грн.
Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
У позовній заяві зазначено про понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн, які представник позивача просив стягнути з  ОСОБА_1  на користь позивача, на підтвердження чого надав копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025 р., Акт №Д/20331 наданих послуг про надання правничої допомоги від 09.03.2026 р., детальний опис наданих послуг /а.с.23-24/.
Аналіз норм статей 137,141 ЦПК України дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №540/5134/21 зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Ураховуючи предмет і підстави заявленого позову, який розглянуто судом у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, усталену судову практику з розгляду даної категорії справи, відсутність необхідності в витребуванні доказів, обсяг виконаних адвокатом робіт, яка полягала у складенні позовної заяви, на підставі поданих позивачем документів, співмірність наданих послуг із складністю справи, тому суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є завищеним.
Враховуючи принципи розумності і співмірності, складність справи, обсяг фактично наданих адвокатом послуг, обґрунтованість та пропорційність розміру заявлених витрат на правничу допомогу, які позивач поніс до предмета спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.
Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про споживчий кредит №9005798 від 05.05.2024 р. у розмірі 38 968 (тридцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 56 коп. 
У  задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» витрати на оплату судового збору в сумі 2 289 (дві тисячі двісті вісімдесят дев`ять) грн. 70 коп., та 3 000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розстрочення виконання судового рішення - відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Кредит-Капітал», м. Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус, 4-й поверх, код ЄДРПОУ 35234236);

відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя:          В.Г. Павлов