Справа № 626/1303/26
Провадження № 1-кп/626/242/2026 

БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області

В И Р О К
Іменем України 
   
05 травня 2026 року м.Берестин 

Берестинський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді:  ОСОБА_1 ,
за участю секретаря:           ОСОБА_2 , 
прокурора:     ОСОБА_3 (відеоконференція),
обвинуваченого:  маслова е.а.(відеоконференція), 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Берестин кримінальне провадження №12026221090000232 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Улянівка Красноградського району Харківської області, українця, громадянина України, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , має середньо-технічну освіту, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , постановою Берестинського районного суду Харківської області від 04.09.2025 в справі №626/2469/25, визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 5 років, не застосовуючи конфіскацію транспортного засобу. 
Однак ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Берестинського районного суду Харківської області від 04.09.2025, яка набрала законної сили 15.09.2025 та будучи належним чином ознайомлений з нею, ігноруючи виконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст.129-1 Конституції України, в частині обов`язковості судових рішень, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаного судового рішення, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, вчинив дії щодо умисного невиконання вказаної постанови суду за наступних обставин. 

16.03.2026 близько 22:22 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем BMW 520 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул.Короленка м.Берестин Харківської області та був зупинений працівниками ВРПП Берестинського РВП ГУНП в Харківській області за порушення ПДР, а саме п.п. 2.9в, 30.2, де в ході перевірки документів встановлено, що останній позбавлений права керувати транспортними засобами строком на п`ять років постановою Берестинського районного суду Харківської області від 04.09.2025 в справі № 626/2469/25.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме що прокурором всі обставини викладені вірно та пояснив, що дійсно 16.03.2026 близько 22год. він керував автомобілем BMW 520 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул.Короленка м.Берестин Харківської області, де був зупинений працівниками ВРПП Берестинського РВП ГУНП в Харківській області за порушення ПДР, де в ході перевірки документів встановлено, що він позбавлений права керувати транспортними засобами строком на п`ять років постановою Берестинського районного суду Харківської області від 04.09.2025 в справі № 626/2469/25. При цьому він достовірно знав про наявність даної постанови суду, тобто він достовірно знав про те, що він не мав права сідати за кермо.
В зв`язку з тим, що він повністю розкаюється та визнає свою провину, просить призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. 
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особу обвинуваченого, які можуть вплинути на призначення останньому міри та виду покарання. 
За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також ст.65 КК України передбачає, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що останній раніше не судимий, має постійне місце мешкання, де характеризується позитивно, є військовослужбовцем ЗСУ, де характеризуються також виключно позитивно, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не перебуває. 
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4  суд визнає повне визнання провини.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про його особу, викладені вище; обставини, які пом`якшують покарання, і вважає, що покарання ОСОБА_4 , яке необхідно і достатньо для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому, не обиралась. 
Речові докази та судові витрати по справі – відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, - 
З А С У Д И В:
ОСОБА_4  визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500(вісім тисяч п`ятсот)грн.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Берестинський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя