Рішення
ІмЕНЕм УкрАїни

справа № 521/5246/26
провадження № 2/521/4869/26

09 червня 2026 року м. Одеса 
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:
Головуючого судді Михайлюка О.А.,
при секретарі Тарасюк О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про визнання права власності, посилаючись на те, що виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів № 151 від 26.02.1993 року прийнято рішення про оформлення права власності на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 за нею та видачі свідоцтва про право особистої власності замість правовстановлюючих документів.
Позивач вказує, що внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією російської федерації проти України було пошкоджено її нерухоме майно та деякі документи знищені. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 02.12.2025 року № 82145701 відмовлено в проведені реєстраційних дій на підставі відсутності правовстановлюючих документів на житло. Визнання права власності необхідне ОСОБА_1 для подальшого оформлення та подачі заявки на отримання гарантованої державою компенсації з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» відповідно до постанови КМУ № 381 від 21.04.2023 року. Наявність рішення районної ради не дає можливості зареєструвати право в установленому законом порядку, у зв`язку з чим виникла необхідність звернутись до суду.
Позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 , право власності на 1/5 частину домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Позивач в судове засідання не з`явилася, її представник подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, справу розглянути за відсутності сторони позивача. 
Представник відповідача Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.
В судовому засіданні встановлено, що Виконавчим комітетом Іллічівської районної ради народних депутатів № 151 від 26.02.1993 року прийнято рішення про оформлення права власності на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 за гр. ОСОБА_1 та видачі свідоцтва про право особистої власності замість правовстановлюючих документів.
Згідно відповіді КП «Міське агентство з приватизації житла» №974ел/01-06 від 10.11.2025 року ОСОБА_1 до міськагенства не зверталась, відомостями про наявність свідоцтва про право власності на 1/5 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 агентство не володіє.
На запит адвоката КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради листом від 16.10.2025 року №60220/04-04 повідомило, що станом на 31.12.2012 року за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 02.12.2025 року № 82145701 відмовлено в проведені реєстраційних дій на підставі відсутності правовстановлюючих документів на житло.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до статтей 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які впливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 16, 316, 317, 319, 328, 392 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 76, 77, 81, 89, 265, 268, 354 ЦПК України, суд
Вирішив:
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_2 , право власності на 1/5 частину домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:   О.Михайлюк
09.06.26