Справа № 461/5015/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/467/26 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Ніткевича А.В., 
суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,
секретаря Гаврилюк Я.Ю.
з участю заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Паїк М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2026 року в складі судді Волоско І.Р. в справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, треті особи Міністерство внутрішніх справ України, Львівська міська рада про зобов`язання до вчинення дій,- 
встановив:
У січні 2026 року представник Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області подав новий звіт про виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17.
Позивач ОСОБА_1 , ознайомившись із поданим звітом, подав письмові заперечення, просив відмовити у прийнятті звіту, оскільки вважає, що Ліквідаційна комісія ГУМВСУ у Львівській області має всі реальні можливості виконати рішення суду та у встановленому чинним законодавством України порядку вирішити питання про надання йому та членам його сім`ї позачергово благоустроєне житло.
Оскаржуваною ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2026 року прийнято звіт представника Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №Л-7 від 30.01.2025 року про виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17.
Встановлено уповноваженим особам Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17 - протягом 3 (трьох) місяців з дня отримання копії даної ухвали.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , вважає ухвалу такою, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Покликаючись на норми процесуального права, зазначає, що відповідно до вимог частини другої статті 453-3 цього Кодексу, звіт боржника про виконання судового рішення має містити: у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення.
Вважає, що суд мав би відмовити у прийнятті звіту.
Також, звертає увагу, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
За загальним правилом, підтримуваним у теорії права, самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Обов`язковому відображенню в Єдиному державному реєстрі, серед інших відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта.
Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина перша статті 10 Закону №755-IV).
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості (частина третя статті 10 Закону №755-IV).
Отже, відсутність відповідного запису у реєстрі є належним і достатнім (достовірним) підтвердженням відсутності таких відомостей (інформації) для будь-якого державного органу, яким є і суд.
Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керіником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (код ЄДРПОУ 08592247) вказано ОСОБА_2 , представником також ОСОБА_2 , голова комісії з припинення або ліквідатор: Малиш Іван Петрович.
Відомості про особу, що підписала звіт про виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.06.2018 по справі 461/5015/17 в Реєстрі відсутні. 
У списку комісії з припинення (комісія з реорганізації, ліквідаційна комісія) Паїк Марія Василівна в Реєстрі не значиться.
Крім цього, ОСОБА_3 не є уповноваженою особою Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, щоб когось уповнуважувати представляти ГУМВСУ у Львівській області у судах та не є головою комісії з припинення або ліквідації ГУМВСУ.
Таким чином, до звіту не надано доказів належного уповноваження Паїк М.В.на вчинення будь яких процесуальних дій від імені боржника, чим порушено вимоги частини третьої статті 453-3 ЦПК України, однак таке залишилося поза увагою Галицького районного суду м. Львова при розгляді звіту про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17.
Зазначає, що Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській не має наміру виконувати свої зобов`язання щодо відновлення його житлових прав.
Починаючи з 2016 року, для захисту своїх прав звертався до органів місцевої влади та судів, які у своїх рішеннях чітко визначили бездіяльність саме ЛК ГУМВСУ у Львівській області щодо забезпечення його житлом і зобов`язують саме боржника вирішити питання забезпечення житлом, однак посадові особи Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області не шукають шляхи виконання рішення судів.
Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області вважає, що рішення у справі №380/25636/21 прийняте з урахуванням рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17, відтак, ці справи є взаємопов`язаними.
Поряд з цим, таке рішення також не виконане боржником з початку вступу в законну силу (17 травня 2023 року), що тільки засвідчує, що боржник ухиляється від виконання рішень судів будь-яким способом.
Невиконання одного рішення суду, не може бути обставиною, яка ускладнює виконання іншого судового рішення. 
Звертає увагу, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року по справі № 380/25636/21 визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у забезпеченні житлом його та сім`ї.
При цьому, боржник намагається довести суду, що невиконання рішення у справі №461/5015/17 не залежить від його правової поведінки, а зумовлені порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності генпідрядною організацією ПрАТ «ІРОКС», яка здійснює будівництво багатоквартирних будинків на вул.Величковського, 61, 62, тобто перекласти відповідальність за невиконання рішення суду на іншу сторону, яка не є стороною у справі.
Зазначає, що відносини між ПрАТ «Ірокс» та ГУМВС України у Львівській області носять суто цивільно-правовий характер і не мають відношення до виконання рішеня суду у справі № 461/5015/17.
Звертає увагу, що рішенням Галицького районного суду від 27 січня 2017 року (Справа №461/7153/16-ц) визнано протиправною бездіяльність Головного Управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка полягає у незабезпеченні житлом у строк, що передбачений пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, три рішення судів підтверджують бездіяльність Головного Управління міністерства внутрішніх справ України у Львівській області стосовно забезпечення його житлом.
Просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2026 року щодо прийняття звіту про виконання судового рішення по справі № 461/5015/17, направити справу для продовження розгляду звіту про виконання судового рішення до суду першої інстанції.
20.02.2026 на адресу апеляційного суду надійшов відзив Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.
Зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», листа МВС України від 04.12.2015 № 41919/Тх «Про організацію ліквідаційних заходів», у Головному управлінні МВС України у Львівській області ліквідовано квартирний облік та контрольний список осіб Львівського міського управління, які потребували поліпшення житлових умов.
Згідно із наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 13.10.2017 року № 494 колишні працівники міліції зараховані на квартирний облік у Львівську міську раду із збереження попереднього часу перебування на квартирному обліку та правом пільгового забезпечення житлом.
Будівництво житлових будинків по вул. Величковського, 61, АДРЕСА_1 здійснювалось для працівників та пенсіонерів ОВС, які перебували на квартирному обліку у Львівській міській раді та були включені у контрольний список Львівського міського управління міліції. У зв`язку з ліквідацією квартирного обліку та контрольного списку, питання забезпечення житлом колишніх працівників міліції належить до компетенції органу місцевого самоврядування за місцем їх перебування на квартирному обліку. Враховуючи наведене ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області немає законних підстав для розгляду питання щодо покращення житлових умов сім`ї позивача.
Житлово-побутова комісія ГУМВС України у Львівській області розглянувши відповідне питання прийняла рішення відмовити позивачу у забезпеченні позачергово житлом, у зв`язку з тим, що позивач не перебував на квартирному обліку в ГУМВС України у Львівській області.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі № 380/25636/21: визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області щодо відмови у забезпеченні житлом ОСОБА_1 та його сім`ї; визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області у включенні ОСОБА_1 та його сім`ї в розподіл належної частки житлових приміщень у будинках по АДРЕСА_2 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУМВСУ у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік; зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області прийняти рішення щодо розподілу належної частки жилої площі і включення ОСОБА_1 та його сім`ї в розподіл житлових приміщень для забезпечення житлом у будинках по АДРЕСА_2 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21 набрало законної сили 17.05.2023.
Суд взяв до уваги, що рішення Галицького районного суду м. Львова у справі №461/5015/17 від 06.06.2018 є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Таким чином, ГУМВС України у Львівській області звертає увагу, що рішення у справі № 380/25636/21 прийняте з урахуванням рішення Галицького районного суду від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17, відтак, ці справи є взаємопов`язаними.
14.06.2024 позивачем подано до Львівського окружного адміністративного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21, в якій заявник просив зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області подати звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 жовтня 2024 року у справі № 380/25636/21 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі №380/25636/21 скасовано та прийнято постанову, якою заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю задоволено.
Зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання постанови суду апеляційної інстанції звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року у справі № 380/25636/21.
15.11.2024 ГУМВС України у Львівській області подано звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі № 380/25636/21.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 у справі № 380/25636/21 відмовлено у прийнятті звіту Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21.
Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України у Львівській області подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21 протягом тридцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.
16.12.2025 Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області подано звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2026 року у справі № 380/25636/21 прийнято звіт ГУ МВС України у Львівській області, в особі його Ліквідаційної комісії, про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21 та зобов`язано ГУ МВС України у Львівській області, в особі його Ліквідаційної комісії, через три місяці з дня отримання копії цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі № 380/25636/21.
В мотивувальній частині ухвалі зазначено, що « …суд приймає арґументи боржника стосовно відомостей про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень. При цьому суд бере до уваги, що перешкоди у виконання судового рішення зумовлені третіми особами, а саме, ПрАТ «Ірокс». Крім того, прийняття об`єкта до експлуатації та правові наслідки зумовлені такими обставинами, не залежать від волі боржника у цій справі. Доказів того, що боржник умисно не виконує рішення суду у цій справі, стягувачем до суду не подано.
Якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
Членами ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області листами від 27.10.2025 № Л-121, від 11.12.2025 № Л-145 та від 02.01.2025 № Л-1 повідомлено члена ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області полковника поліції Тараса Керода про необхідність виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року у справі № 461/5051/17.
Членом ліквідаційної комісії ОСОБА_4 , листом від 09.01.2026 року № 3/18-2025 повідомлено, що для прийняття рішення щодо розподілу належної частки житлової площі та включення ОСОБА_1 у розподіл житла, необхідно ввести житловий будинок АДРЕСА_3 в експлуатацію та отримати сертифікат на закінчений будівництвом об`єкт. 
Процедура введення в експлуатацію житлових будинків відноситься до містобудівної діяльності і регулюються Законом України від 17.10.2019 № 199-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва».
Згідно отриманого листа з Державної інспекції архітектури та містобудування України від 20.01.2025 № 309/02/13-25, інформація та документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт по будівництву житлових будинків АДРЕСА_2 у реєстрі будівельної діяльності відсутні.
Відповідно у ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області немає відповідних документів для будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 та отримання сертифікату закінченого будівництвом обєкта.
Водночас Закон України від 17.10.2019 № 199-ХІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення порядку надання адміністративних послуг у сфері будівництва» вступив у дію 01.12.2019, а договір про заміну замовника з Львівського міського управління ГУМВС України у Львівські області на ліквідаційну комісію ГУМВС України у Львівській по будівництву житлових будинків АДРЕСА_3 укладено 10.06.2021, у зв`язку з чим, трактування ОСОБА_1 про бездіяльність та затягування часу ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області щодо забезпечення його сім`ї житлом є безпідставним.
Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області листом Л 43/18- 2025 від 13.10.2025 вкотре звернулась до ПрАТ «ІРОКС» щодо виконання умов Договору від 23.11.2012 та Додаткового договору № 1 від 10.06.2021 на будівництво багатоквартирних житлових будинків у АДРЕСА_2 та надання до 15.10.2025 відповідного пакету документів для підвантаження даних до Єдиної державної системи у сфері будівництва з метою завершення будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 та отримання сертифікату закінченого будівництвом обєкту.
Відповіді від ПрАТ «ІРОКС» на лист від 13.10.2025 № 43/18-2025 ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області не отримала.
09.12.2025 ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області повторно скерувала лист за № 59/18-2025 до забудовника, щодо надання до 20.12.2025 відповідного пакету документів. 
Відповіді на лист від 09.12.2025 не надходило.
У зв`язку з невиконанням ПрАТ «ІРОКС» умов Договору від 23.11.2012 та Додаткового договору № 1 від 10.06.2021 на будівництво багатоквартирних житлових будинків у АДРЕСА_2 , та відсутністю документів для підвантаження даних до Єдиної державної системи у сфері будівництва з метою завершення будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 та отримання сертифікату закінченого будівництвом об`єкту, ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області звернулась листом від 09.12.2025 № 60/18-2025 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова для проведення перевірки щодо дотримання ПрАТ «ІРОКС» вимог у сфері містобудівної діяльності та наявності дозвільних документів на будівництво житлового будинку АДРЕСА_4 . Станом на день подання звіту ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області від Інспекції державного архітектурно- будівельного контролю м. Львова відповіді щодо проведення перевірки містобудівної діяльності ПрАТ «ІРОКС» не отримано.
Згідно із довідкою № 6/18-2026 від 16.01.2026 станом на 16.01.2026 на балансі ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області згідно даних бухгалтерського обліку квартири не перебувають.
Водночас, ГУМВС України у Львівській області на підтвердження своєї позиції наголошує, що не виконання відповідачем рішення у справі № 380/25636/21, не залежать від правової поведінки відповідача, а зумовлені порушенням законодавства у сфері містобудівної діяльності генпідрядною організацією ПрАТ «ІРОКС», котра здійснює будівництво багатоквартирних будинків по вул. Величковського, 61, АДРЕСА_1 .
При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. 
ГУМВС України у Львівській області не ухиляється від виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року по справі № 380/25636/21, однак на даний час ГУМВС України у Львівській області на підставі договору від 23.11.2012 та додаткового договору № 1 від 10.06.2021 не отримувало житлових площ в будинку АДРЕСА_2 не ведеться.
У разі отримання ГУМВС України у Львівській області житлових площ у буд. АДРЕСА_3 питання про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї позачергово благоустроєне житло, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст.48, 50 ЖК України, відповідно до вимог п.18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у встановленому чинним законодавством України порядку буде вирішено відповідно до резолютивної частини рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17.
Таким чином, ГУМВС України у Львівській області вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку щодо прийняття звіту Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17.
Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Такий акт має бути оформлений належним чином (підписаний керівником, завірений печаткою юридичної особи тощо).
Згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (код ЄДРПОУ 08592247) вказано ОСОБА_2 , представником також ОСОБА_2 , голова комісії з припинення або ліквідатор: Малиш Іван Петрович.
Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 3449 від 03.07.2025, внесено зміни до наказу ГУМВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 60 «Про затвердження персонального складу ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області», яким ОСОБА_5 включено у склад членів ліквідаційної комісії.
На підтвердження своїх повноважень, представником Паїк М.В. до звіту про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17 долучено Довіреність видану головою ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області Малишем Іваном Петровичем, якою уповноважено члена ліквідаційної комісії Паїк Марію Василівну вчиняти від імені Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в порядку самопредставництва юридичної особи представляти інтереси Ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Львівській області в судах.
Просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2026 у справі № 461/5015/17 – відмовити, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03.02.2026 – залишити без змін.
20.02.2026 ОСОБА_1 сформував у системі «Електронний суд» відповідь на відзив на вапеляційну скаргу. Зазначає, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів, остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Вважає, що його легітимні сподівання на отримання житла передбачені чинними нормами Законів України, судовими рішеннями, тобто вони є конкретними, на них поширюється режим "існуючого майна". Просить відмовити у задоволенні відзиву на апеляційну скаргу у справі №461/5015/17 за його апеляційною скаргою на ухвалу Галицького районного суду від 03 лютого 2026 року щодо прийняття звіту про виконання судового рішення по справі №461/5015/17 - у повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення виходячи із такого.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Так, дослідивши поданий 16.01.2026 року Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області звіт про виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17 та додані до нього письмові докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відмови у прийнятті вказаного звіту.
Зокрема, суд врахував, що ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області набуде право власності на належну частку житла після завершення будівництва об`єкта та здачі його в експлуатацію.
В свою чергу, в процесі будівництва житлового будинку ПрАТ «ІРОКС» порушено вимоги містобудівного законодавства, а саме не внесено зміни у дозвіл на початок будівельних робіт та не затверджено у встановленому порядку проектно-кошторисну документацію, у зв`язку з добудовою додаткових площ житлового будинку АДРЕСА_3 . 
Через порушення містобудівної діяльності ПрАТ «ІРОКС», у замовника відсутня оновлена дозвільна документація для внесення даних до Єдиної державної системи у сфері будівництва, з метою завершення будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 та отримання сертифікату закінченого будівництвом об`єкту.
Вказані обставини безпосередньо впливають на права ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області та є такими, що з незалежних від неї обставин, мають беззаперечний вплив в тому числі на виконання рішення суду в цілому. 
При цьому, ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області на підставі договору від 23.11.2012 та додаткового договору № 1 від 10.06.2021 не отримувала житлових площ в будинку АДРЕСА_2 , що свідчить про реальну юридичну та фактичну перешкоду до виконання судового рішення, оскільки ліквідаційна комісія не може розподілити те, чим орган не володіє.
Таким чином, рішення суду залишається невиконаним у зв`язку з існуванням обставин, які ускладнюють його виконання; вжиті боржником заходи є недостатніми та малоефективними, однак, реальними для того, щоб забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім`ї благоустроєним житлом.
При цьому, суд звернув увагу, що Ліквідаційна комісія ГУМВС недостатньо ефективно вимагає у ПрАТ «Ірокс» виконання умов договору, а боржника зобов`язано вирішити питання про надання позивачу та членам сім`ї позачергово благоустроєне житло, без прив`язки до конкретного житлового приміщення.
Врахувавши наведене, положення ч. 7 ст. 453-3 ЦПК України, суд прийняв звіт про виконання рішення суду з одночасним встановленням нового строку для подання звіту - три місяці з дня отримання ухвали суду.
Перевіряючи законність оскаржуваної ухвали, колегія суддів враховує таке.
Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 
Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах.
Судом встановлено, що заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова 06 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. 
Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного Управління Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області у встановленому чинним законодавством України порядку вирішити питання про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї позачергово благоустроєне житло, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог п.18 ст.13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили 06.07.2018.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.
20.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про зобов`язання подати звіт про виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 06.06.2018 у справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, треті особи - Міністерство внутрішніх справ України, Львівська міська рада про зобов`язання до вчинення дій, в якій просив зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного Управління МВС України у Львівській області подати звіт про виконання судового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, треті особи - Міністерство внутрішніх справ України, Львівська міська рада про зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 30 грудня 2024 року заяву задоволено. 
Зобов`язано уповноважених осіб Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, протягом 30 днів з дня отримання копії даної ухвали, подати до суду звіт про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2025 року прийнято звіт представника Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №Л-7 від 30.01.2025 про виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17 та встановлено уповноваженим особам Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17 - протягом 3 (трьох) місяців з дня отримання копії даної ухвали.
16 січня 2026 року у системі «Електронний суд», тобто у межах строку, встановленого ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року, представником Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області подано до суду новий звіт про виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17 (а.с. 1-14).
Ключовим із змісту звіту є те, що у разі отримання ГУМВС України у Львівській області житлових площ у буд. АДРЕСА_3 , питання про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї позачергово благоустроєне житло, яке за розміром і санітарними умовами відповідає нормам ст.ст.48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог п.18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у встановленому чинним законодавством України порядку буде вирішено у відповідності до резолютивної частини рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17.
Іншими словами, Ліквідаційною комісією Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області жодним чином не заперечується право ОСОБА_1 на житло чи необхідність (обов`язок) комісії виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню
Примусове виконання судових рішень здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції закону від 02.06.2016 № 1404-VIII) та положеннями Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.
Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів визначених Законом України «Про виконавче провадження», та особливості їх виконання встановлюються Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практику практики Європейського суду з прав людини як джерело права.
Стаття 1 Протоколу 1 Конвенції проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece, Страсбург, 19.03.1997 року) наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».
Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12 травня 2011 року).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Ромашов проти України від 27.07.2004 року, Шаренок проти України від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. 
Судовий контроль - це спеціальний вид провадження у цивільному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового цивільно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - позивача.
Так, згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 453-1 ЦПК України суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувача може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах по інших спорах немайнового характеру.
Стягувач може звернутися до суду із заявою, передбаченою частиною першою цієї статті, в разі невиконання боржником судового рішення та за умови відкриття виконавчого провадження. Якщо боржником, який не виконує судове рішення, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального сектору економіки, суд за письмовою заявою стягувача та за умови відкриття виконавчого провадження зобов`язує такого боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення незалежно від характеру спору.
За ч. 1 ст. 453-3 ЦПК України, суд розглядає звіт про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні за правилами статті 450 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 ст. 453-3 ЦПК України звіт боржника про виконання судового рішення має містити: найменування суду, до якого подається звіт; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення; перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому. До звіту додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 453-4 ЦПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 453-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 453-3 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу, а також додатково може встановити новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Суд застосовує до боржника захід процесуального примусу у виді штрафу за правилами статті 148 цього Кодексу.
Колегія суддів констатує, що звіт представником Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області поданий у строк, визначений ухвалою суду від 16.10.2025, відповідає вимогам частини другої та третьої статті 453-3 цього Кодексу. 
В свою чергу, аналіз наведених у статті 453-3 ЦПК України положень щодо того, що саме повинен містити звіт боржника про виконання судового рішення, дає підстави для висновку, що сам законодавець передбачив, що повинен містити звіт у разі невиконання судового рішення, а саме: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення.
Також законодавцем передбачено можливість прийнятя звіту про виконання судового рішення і тоді, коли, боржником судове рішення виконано не в повному обсязі.
У звіті про виконання рішення суду Ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області зазначає про рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 березня 2022 року по справі № 380/25636/21, яким визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області щодо відмови у забезпеченні житлом ОСОБА_1 та його сім`ї; визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області у включенні ОСОБА_1 та його сім`ї в розподіл належної частки житлових приміщень у будинках по АДРЕСА_2 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУМВСУ у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік; зобов`язано Ліквідаційну комісію ГУ МВС України у Львівській області прийняти рішення щодо розподілу належної частки жилої площі і включення ОСОБА_1 та його сім`ї в розподіл житлових приміщень для забезпечення житлом у будинках по АДРЕСА_2 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУ МВС України у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21 набрало законної сили 17.05.2023.
У цій справі № 380/25636/21 суд врахував встановлені рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі № 461/5015/17 від 06.06.2018 обставини щодо бездіяльності Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в частині вирішення питання про надання ОСОБА_1 та членам його сім`ї позачергово благоустроєного житла.
Зважаючи на те, що вчинення Ліквідаційною комісією ГУ МВС України у Львівській області заходів щодо виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі № 380/25636/21, не є ключовим та не має правового значення у контексті необхідності виконання рішення суду у справі № 461/5015/17, тому колегія суддів вважає, що доводи Ліквідаційної комісії про те, що рішення у справі № 380/25636/21 та у справі №461/5015/17, є взаємопов`язаними, не є визначальним.
Поряд з цим, безумовним є те, що вчинення будь яких дій боржником із виконання рішення суду у справі №380/25636/21 повинно бути враховано у контексті виконання рішення суду у справі № 461/5015/17.
Зважаючи на те, що перед оскаржуваною ухвалою, ввостаннє суд приймав звіт представника Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області №Л-7 від 30.01.2025 про виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17 та встановлював уповноваженим особам Ліквідаційної комісії Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області новий строк для подання звіту про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17 - протягом 3 (трьох) місяців з дня отримання ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16 жовтня 2025 року, колегія суддів вважає, що врахування будь яких дій чи подій, які мали місце до часу постановлення цієї ухвали, не є доречним.
Так, 16.12.2025 Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області подала звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі № 380/25636/21, який ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 9 січня 2026 року у справі № 380/25636/21 прийнято та зобов`язано ГУ МВС України у Львівській області, в особі його Ліквідаційної комісії, через три місяці з дня отримання копії цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17.03.2022 у справі №380/25636/21.
Також, із звіту від 16.01.2026 про виконання рішення у справі № 461/5015/17 вбачається, що члени ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області листами від 27.10.2025 №Л-121, від 11.12.2025 № Л-145 та від 02.01.2025 № Л-1 повідомлено члена ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області полковника поліції Тараса Керода про необхідність виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року у справі № 461/5051/17.
Член ліквідаційної комісії Роман Ронський, листом від 09.01.2026 № 3/18-2025 повідомив, що для прийняття рішення щодо розподілу належної частки житлової площі та включення ОСОБА_1 у розподіл житла, необхідно ввести житловий будинок АДРЕСА_3 в експлуатацію та отримати сертифікат на закінчений будівництвом об`єкт. 
Згідно із отриманим листом з Державної інспекції архітектури та містобудування України від 20.01.2025 № 309/02/13-25, інформація та документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт по будівництву житлових будинків АДРЕСА_2 у реєстрі будівельної діяльності відсутні. 
13.10.2025 Ліквідаційна комісія ГУ МВС України у Львівській області листом Л 43/18 2025 звернулась до ПрАТ «ІРОКС» щодо виконання умов Договору від 23.11.2012 та Додаткового договору № 1 від 10.06.2021 на будівництво багатоквартирних житлових будинків у АДРЕСА_2 та надання до 15.10.2025 відповідного пакету документів для підвантаження даних до Єдиної державної системи у сфері будівництва з метою завершення будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 та отримання сертифікату закінченого будівництвом об`єкту, однак відповіді від ПрАТ «ІРОКС» на лист від 13.10.2025 № 43/18-2025 ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області не отримала.
09.12.2025 ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області повторно скерувала лист за № 59/18-2025 до забудовника, щодо надання до 20.12.2025 відповідного пакету документів. 
Відповіді на лист від 09.12.2025 не надходило.
У зв`язку з невиконанням ПрАТ «ІРОКС» умов Договору від 23.11.2012 та Додаткового договору № 1 від 10.06.2021 на будівництво багатоквартирних житлових будинків у м. Львові по вул. Величковського, 61, АДРЕСА_1 , та відсутністю документів для підвантаження даних до Єдиної державної системи у сфері будівництва з метою завершення будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 та отримання сертифікату закінченого будівництвом об`єкту, ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області звернулась листом від 09.12.2025 № 60/18-2025 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова для проведення перевірки щодо дотримання ПрАТ «ІРОКС» вимог у сфері містобудівної діяльності та наявності дозвільних документів на будівництво житлового будинку АДРЕСА_4 , однак, станом на день подання звіту ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю м. Львова відповіді щодо проведення перевірки містобудівної діяльності ПрАТ «ІРОКС» не отримано.
Враховуючи наведене, колегія суддів розділяє висновок районного суду про те, що Ліквідаційна комісія ГУМВС недостатньо ефективно вимагає у ПрАТ «Ірокс» виконання умов договору та не надала доказів, які саме реальні та дієві заходи вчиняються для усунення порушень у будівництві житлових будинків по вул.Величковського, 61, АДРЕСА_1 .
Зокрема, подані запити свідчать про формальний та дублюючий характер таких, докази їх отримання ПрАТ «Ірокс», відсутні.
Поряд з цим, у підсумку, колегія суддів погоджується з тим, що у звіті все ж вказано про заходи, які були вжиті та які вживаються для виконання рішення суду, а також надано відповідні докази.
Більше того, позивачем не надано жодного доказу, який би свідчив про умисне невиконання ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області рішення суду. 
Навпаки, ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області відповідно до наданих повноважень вживаються заходи, спрямовані на виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 06 червня 2018 року по справі №461/5015/17
Частиною 3 ст. 453-2 ЦПК України, зазначено, що встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Згідно частини 7 ст. 453-4 ЦПК України, якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 453-2 ЦПК України.
Відповідно до резолютивної частини ухвали Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2026 року, прийнявши звіт про виконання судового рішення, однак встановивши, що боржник судове рішення виконав не в повному обсязі, суд встановив новий строк подачі звіту про виконання судового рішення по справі № 461/5015/17, що відповідає вимогам закону. 
Таким чином, виконавши обов`язок, який визначений ч. 7 ст. 453-4 ЦПК України, суд першої інстанції тим самим констатував, що боржником судове рішення у справі № 461/5015/17 виконано не в повному обсязі, залишивши останньому зобов`язання із вчинення відповідних дій протягом найближчого періоду, під загрозою настання наслідків, передбачених ч. 3 ст. 453-4 ЦПК України.
Доводи ОСОБА_1 про незаконність постановленої районним судом ухвали не ґрунтуються на вимогах закону.
Не може залишатися поза увагою і те, що на покликання ОСОБА_1 щодо передачі ліквідаційною комісією житлових об`єктів до ГУ НП У Л/о, зокрема, будинок по АДРЕСА_5 , які на час вступу в силу судового рішення були готові до експлуатації, суд першої інстанції врахував рішення ЛМР №16 від 15.01.2026 «Про утворення комісії з питань приймання – передачі квартир від Головного управління Національної поліції у Львівській області з державної власність у власність Львівської міської територіальної громади».
Що стосується доводів апеляційної скарги в частині відсутності, на думку апелянта, повноважень представника подавати звіт, колегія суддів погоджується з тим, що згідно даних, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (код ЄДРПОУ 08592247) значиться ОСОБА_2 , представником також ОСОБА_2 , голова комісії з припинення або ліквідатор: Малиш Іван Петрович.
Наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 3449 від 03.07.2025, внесено зміни до наказу ГУМВС України у Львівській області від 06.11.2015 № 60 «Про затвердження персонального складу ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області», яким ОСОБА_5 включено у склад членів ліквідаційної комісії.
На підтвердження своїх повноважень, представником Паїк М.В. до звіту про виконання судового рішення від 06 червня 2018 року по справі № 461/5015/17 долучено Довіреність видану головою ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області Малишем Іваном Петровичем, якою уповноважено члена ліквідаційної комісії Паїк Марію Василівну вчиняти від імені Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області в порядку самопредставництва юридичної особи представляти інтереси Ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Львівській області в судах (а.с. 77).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, як таку, що постановлена з дотриманням вимог закону.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2026 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня ухвалення, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 13 травня 2026 року.

Головуючий:       А.В. Ніткевич 

Судді:        С.М. Бойко

С.М. Копняк