Справа № 192/912/26 
Провадження № 3/192/317/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
19 травня 2026 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н. О., розглянувши в с-щі Солоне Дніпровського (Солонянського) району Дніпропетровської області матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , 

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 31 березня 2026 року о 12 годині 00 хвилин на 440 км автодороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя керував транспортним засобом – автомобілем марки «VOLKSWAGEN Transporter», номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (почервоніння шкіри обличчя, запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу «Drager Alcotest» або у встановленому законом порядку у закладі охорони здоров`я категорично відмовився, що зафіксовано за допомогою нагрудної відеокамери поліцейського № 797558. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, відносно якої складено протокол до суду не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У зв`язку з викладеним суддя вважає за можливе розглянути протокол за відсутності особи, відносно якої складено протокол оскільки відповідно до ст. 268 КУпАП його участь не є обов`язковою.
Захисник – адвокат Сердюк Р. В., який приймав участь під час судового розгляду в режимі відеоконференції, просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки докази про безпосереднє керування ОСОБА_1 транспортним засобом 31 березня 2026 року з ознаками алкогольного сп`яніння до протоколу не додані; з правами, передбаченими ст. 286 КУпАП ОСОБА_1 не ознайомили; він був зупинений за те, що не користувався паском безпеки, а за кермом перебувала інша особа; ОСОБА_1 є військовослужбовцем та виконував бойове завдання 31 березня 2026 року, пересуваючись на автомобілі з підмінними номерами з метою безпеки та назвав поліцейським своє місце проживання також навмисно невірно з метою безпеки військовослужбовця. 
Вислухавши пояснення захисника, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підставами притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суддя вважає, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є доведеним в тому числі і його особистими поясненнями, зафіксованими на відео з нагрудної камери поліцейського, оскільки під час спілкування він повідомив поліцейському, що поспішає, а до протоколу додано фото із зображенням ОСОБА_1 на фоні автомобіля «VOLKSWAGEN Transporter», номерний знак НОМЕР_2 . Інші особи на фото відсутні, а тому суддя не приймає посилання захисника на те, що автомобілем керувала інша особа. 
Крім того, до матеріалів справи додано рапорт поліцейського, згідно якого викладені обставини та причини складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також на ОСОБА_1 було складно постанову за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а докази про те, що 31 березня 2026 року автомобілем керувала інша особа – до протоколу не надано, в тому числі і захисником. 
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказів того, що зупинка водія була здійснена з порушенням вимог Закону України «Про національну поліцію», Правил дорожнього руху України, судді не надано, відповідні дії працівників поліції не оскаржувалися, а під час судового розгляду було встановлено, що працівники поліції перевіряли документи саме у ОСОБА_1 , як у водія, оскільки саме його посвідчення водія додано до протоколу. Вказане на думку судді також підтверджує факт того, що саме ця особа керувала транспортним засобом, оскільки будь-які заперечення проти цього на відеозаписі не зафіксовані. 
Також захисник посилався на те, що ОСОБА_1 виконував бойове завдання та перевозив в автомобілі спец вантаж, а автомобіль має підмінні номерні знаки. Проте на підтвердження вказаних тверджень доказів надано не було. 
Посилання захисника на те, що огляд ОСОБА_1  проводився саме як військовослужбовцясуддя не приймає, оскільки в такому разі такий огляд повинен проводитися з дотриманням вимог ст. 266-1 КУпАП. Вказана стаття регулює проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, тобто під час виконання ними своїх військових обов`язків. 
Оскільки ОСОБА_1 під час його зупинки працівникам поліції не надав доказів про те, що він виконує свій військовий обов`язок, в тому числі керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN Transporter», номерний знак НОМЕР_2 , тому і підстави проводити огляд у відповідності до ст. 266-1 КУпАП були відсутні. 
З огляду на вказане суддя вважає, що підстави для закриття справи, які були вказані захисником - відсутні, як відсутні і підстави вважати досліджені суддею докази недопустимими та недостовірними у зв`язку з тим, що порушення КУпАП під час їх оформлення встановлено не було. 
Отже, суддя приходить до висновків про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 628566 від 31 березня 2026 року, з якого з`ясовано обставини вчинення адміністративних правопорушень, а саме: дата, час і місце вчинення; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення, зокрема стану алкогольного сп`яніння; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; оглянутим суддею відеозаписом, зафіксованим нагрудною відео камерою поліцейського № 797558, згідно якого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про наявність в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та про доцільність накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 24, 27, 30, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Суддя Н. О. Щербина