Справа № 487/7124/18 
Провадження № 1-кп/487/48/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва, у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 01.10.2018 за № 12018150030003813, та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 22.09.2018 за № 12018150030003696, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоне Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, що має неповну середню освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 на посаді оператора відділення персоналу штабу

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 186 КК України
сторони кримінального провадження та інші учасники справи
прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 
обвинувачений ОСОБА_3 
потерпілі – ОСОБА_5 , ОСОБА_6 

В С Т А Н О В И В: 

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

22.09.2018 близько 13:08 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №2Б по вулиці Курортній в місті Миколаєві, діючи умисно з корисливих мотивів, спрямованих на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривку заволодів сумкою потерпілої ОСОБА_5 яку та тримала у руці, та в якій знаходився мобільний телефон «Nokia 225 RM-1011», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , вартістю 500 грн., а також грошові кошти в сумі 212 грн. Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Крім того 30.09.2018 близько 11:20 годин, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку №2А по вулиці Курортній в місті Миколаєві, діючи умисно з корисливих мотивів, спрямованих на відкрите викрадення чужого майна, повторно, шляхом ривку заволодів сумкою потерпілої ОСОБА_6 , яку та тримала у руці, та в якій знаходився мобільний телефон «Meizu M5c», ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , вартістю 1800 грн. Після цього, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1, 2 ст. 186 КК України, та визнає його винуватим у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі) та у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), вчиненому повторно.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 встановлені обставини кримінального провадження не оспорював, беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються. При безпосередньому допиті у судовому засіданні пояснив, що 22.09.2018 приблизно о 13:08 год він проходив повз будинку №2Б по вулиці Курортній в місті Миколаєві, побачив жінку, яка тримала в руці сумку, наблизився до неї та шляхом ривку вирвав сумку з її рук. В сумці був мобільний телефон та ще якись речі, як він ними розпорядився не пам`ятає. Аналогічно вчинив 30.09.2018 близько 11:20 год, коли шляхом ривку вирвав сумку з рук жінки біля будинку АДРЕСА_3 . Мобільний телефон, що знаходився в сумці він заклав у ломбард, сумку та інші речі, що в ній знаходилися, викинув. У вчиненому щиро розкаявся. Звертав увагу суду на те, що з моменту вчинення ним кримінальних правопорушень минув тривалий час, за який він повністю змінив свою поведінку, проходить військову службу. Цивільні позови потерпілих визнав. Просив врахувати, що він у добровільному порядку почав відшкодовувати потерпілим завдану шкоду. 

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Покази потерпілої ОСОБА_6 , яка при безпосередньому допиті в судовому засіданні пояснила, що 30.09.2018, приблизно в обідній час, вона йшла по вулиці Курортній. Відчула, як позаду хтось смикнув за сумку, яку вона тримала у руці. Розвернулася та побачила хлопця, який тікав з її сумкою, намагалася догнати, але не змогла. В сумці знаходився мобільний телефон «Meizu M5c», який їй повернули в ході досудового розслідування, окуляри, документи, банківські картки, готівкових коштів майже не було тільки копійки. Цивільний позов підтримала частково, за виключенням вартості мобільного телефону.

Покази потерпілої ОСОБА_5 , яка при безпосередньому допиті в судовому засіданні пояснила, що 22.09.2018, приблизно в обідній час, вона поверталася додому разом зі своєю подругою. Йшли по вулиці Курортній. Ззаду хтось підбіг та вирвав з рук сумку, яку вона тримала у руці. Розвернулася та побачила, що хлопець тримає її сумку та тікає. Вона намагалася наздогнати його, але не змогла. Викликала поліцію. В сумці знаходився мобільний телефон «Nokia 225 RM-1011», окуляри, 212 грн. готівкою в гаманці, документи, банківська картка та парфюмерія. Цивільний позов підтримала.

Крім показів потерпілих, вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях підтверджується наданими стороною обвинувачення та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.09.2018, якою оперуповноважений ОКП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 зафіксував усну заяву ОСОБА_6 , в якій остання просила вжити заходів до невстановленої особи яка 30.09.2018 приблизно о 11:20 год, шляхом ривка, відкритим способом, викрав її сумку, в якій знаходився мобільний телефон, паспорт, пенсійне посвідчення, по АДРЕСА_4 .

Рапортом старшого інспектора - чергового Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 на ім`я начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 щодо отримання 30.09.2018 заяви від ОСОБА_6 з приводу грабежу, яку було зареєстровано в ЄО за № 21128.

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №12018150030003813, відповідно до якого: 01.10.2018 о 08:33 годині до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України. 

Протоколом огляду місця події від 30.09.2018 року з таблицею зображень, складеним слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 в присутності понятих, в ході огляду ділянки місцевості, розташованої по вулиці Курортній, 2А, де особистих речей заявниці ОСОБА_6 виявлено не було.

Протоколом огляду предмету від 10.10.2018, в якому відображено огляд слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 мобільного телефону марки «Meizu M5c», який в подальшому постановою слідчого від тієї ж дати було визнано речовим доказом та під розписку для зберігання повернуто власниці ОСОБА_6 .

Протоколом проведення слідчого експерименту 10.10.2018, яким зафіксовано дану слідчу дію, в ході якої обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих пояснив та показав порядок своїх дій щодо обставин вчинення ним відкритого викрадення майна ОСОБА_6 30.09.2018.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.09.2018, якою слідчий СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 зафіксував усну заяву ОСОБА_5 , в якій остання просила вжити заходів до невстановленої особи яка приблизно о 12:00 год. 22.09.2018 навпроти будинку 2Б по вулиці Курортній, відкрито заволоділа її сумкою.

Рапортом інспектора - чергового ЧЧ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_12 на ім`я начальника Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 щодо отримання 22.09.2018 заяви від ОСОБА_5 з приводу грабежу, яку було зареєстровано в ЄО за № 20603.

Витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №12018150030003696, відповідно до якого: 22.09.2018 о 20:34 годині до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 186 КК України. 

Протоколом огляду місця події від 22.09.2018 року з таблицею зображень, складеним слідчим СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_13 в присутності понятих, в ході огляду ділянки місцевості, розташованої навпроти будинку АДРЕСА_3 .

Протоколом проведення слідчого експерименту 29.10.2018, яким зафіксовано дану слідчу дію, в ході якої обвинувачений ОСОБА_3 в присутності понятих пояснив та показав порядок своїх дій щодо обставин вчинення ним відкритого викрадення майна ОСОБА_5 22.09.2018.

Довідкою ПТ «Климчук і компанія «Ломбард Капитал» № 3057/18-сб від 23.10.2018, за якою 22.09.2018 ОСОБА_14 отримувала кредит під заставу майна, а саме мобільного телефону «Nokia 225 RM-1011».

Заявою ОСОБА_15 від 10.10.2018, якою вона засвідчила добровільну видачу слідчому мобільного телефону марки «Meizu M5c».

Довідкою ФОП « ОСОБА_16 », в якій зазначено про вартість мобільного телефону марки «Meizu M5c» у колишньому вжитку, станом на 30.09.2018 – 1800 грн.

Довідкою ФОП « ОСОБА_16 », в якій зазначено про вартість мобільного телефону марки «Nokia 225 RM-1011» у колишньому вжитку, станом на 22.09.2018 – 500 грн.

Отже, встановивши фактичні обставини, дослідивши та проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, з точки зору їх належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінуємих йому злочинів. При цьому судом враховано висновки Європейського суду з прав людини, висловлені у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбеера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06 грудня 1998 року, в яких зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, яким керувався суд.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Суд, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Разом з тим, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України, про що зазначав Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2004 по справі № 1-33/2004.
Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України – є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Так ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст. 12 КК України, в редакції на момент вчинення злочинів, вчинено злочин середньої тяжкості та тяжкий.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, на теперішній час є військовослужбовцем, за місцем проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 характеризується виключно позитивно, в добровільному порядку почав відшкодовувати потерпілим завдану шкоду, що свідчить про його реальне каяття у вчиненні кримінальних правопорушень. 

Отже виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкцій ч. 1 ст. 186 КК України та у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, а також застосувати ч. 1 ст. 70 КК України. .

Крім того відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та його відношення до скоєного, щирого каяття, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

У кримінальному проваджені представником потерпілої ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_17 було заявлено цивільний позов, у якому він просив стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду у сумі 4 646,23 грн., яка складається із вартості: мобільного телефону - 1800 грн., 300 грн. – грошові кошти, що були у гаманцю, 847,23 грн. – окулярів, 500 грн. – гаманцю, 399 грн. – відновлення документів, 800 грн. – жіночої сумки, а також моральну шкоду у сумі 6000 грн. 

Крім того цивільний позов було заявлено потерпілою ОСОБА_5 , в якому вона просила стягнути з ОСОБА_3 4507 грн. на відшкодування майнової шкоди (сумка жіноча – 700 грн., мобільний телефон – 1899 грн., окуляри – 888 грн., гаменець – 290 грн., кошти готівкові -200 грн., ключі від дверей – 380 грн., кошти на відновлення документів – 50 грн., парфумерія – 100 грн.), а також 2000 грн. моральної шкоди.

Згідно із ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-51гс14.
Разом з тим позивач має довести належними доказами розмір завданої шкоди.

Крім того відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пункти 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 передбачають, що моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, в порушенні стосунків з оточуючими людьми. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення ЄСПЛ у справі "STANKOV v. BULGARIA" № 68490/01 від 12 липня 2007).
Моральну шкоду неможливо відшкодувати в повному обсязі, так як немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
При встановленні суми грошового відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує встановлені під час судового розгляду кримінального провадження обставини, глибину фізичних та душевних страждань, пов`язаних з противоправною поведінкою обвинуваченого, ступінь тяжкості отриманих потерпілою в результаті ДТП тілесних ушкоджень, складність та тривалість лікування, обсяг і характер змін у житті, істотність зусиль, яких вона вимушена докладати до відновлення попереднього способу життя, інтенсивність та тривалість моральних страждань.

Отже, розглянувши заявлені цивільні позови відповідно до положень ст.1166 ЦК України, дослідивши матеріали справи, врахувавши покази потерпілих у судовому засіданні, суд прийшов до висновку про часткове їх задоволення.

Так з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування майнової шкоди підлягає стягненню 1546,23 грн., враховуючи повернення останній телефону на стадії досудового розслідування, її покази в судовому засіданні з приводу відсутності готівкових коштів у сумці, що була викрадена, а також 1000 грн., перераховану обвинуваченим ОСОБА_6 згідно квитанції №0418 від 10.05.2026 (4646,23 - 1800 – 300 – 1000 = 1546,23 грн.). Крім того, враховуючи, що протиправними діями обвинуваченого безсумнівно були завдані моральні страждання потерпілій, суд, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, враховуючи ступінь глибини та тривалості душевних страждань потерпілої, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 , в рахунок відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_6 – 2000 грн.

Також з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню в рахунок відшкодування майнової шкоди 2120,00 грн., враховуючи вартість мобільного телефону марки «Nokia 225 RM-1011» у колишньому вжитку, станом на 22.09.2018 – 500 грн., кількість готівкових грошей, що знаходилися у сумці під час викрадення - 212 грн., а також 1000 грн., перераховану обвинуваченим ОСОБА_5 згідно квитанції №0417 від 10.05.2026 (4507 – 1899 – 1000 + 500 +12 = 2120 грн.). Цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 368, 369, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання:
- за ч. 1 ст. 186 КК України - один рік позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України – чотири роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Meizu M5c», переданий на зберігання ОСОБА_6 – залишити власниці ОСОБА_6 .

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_17 – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 1546,23 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_5 – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 2 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 2120,00 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя   ОСОБА_1