П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 600/2886/25-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович 
Суддя-доповідач - Моніч Б.С. 

17 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Моніча Б.С. 
суддів: Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Загоренко О.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Чернівецької районної державної (військової) адміністрації Чернівецької області, Департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради та Великокучурівської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання протиправним та нечинним рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила:
визнати протиправним та нечинним рішення Чернівецької міської ради №2115 від 19.12.2024 "Про затвердження проекту детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області".
В обґрунтування поданого позову вказувала, що 19.12.2024 Чернівецькою міською радою Чернівецького району Чернівецької області прийнято рішення № 2115 "Про затвердження проекту детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області". Зазначила, що цей детальний план розроблений на підставі Розпорядження голови Глибоцької районної державної адміністрації (яка виступала замовником) від 23.08.2013 №194 "Про надання дозволу на розроблення детального плану території за межами населеного пункту с. Коровія на території Коровійської сільської ради Глибоцького району орієнтована площа 7,00 га". Оскільки правонаступником прав і обов`язків Глибоцької РДА стала Чернівецька РДА, яка не ухвалювала жодних рішень, щодо внесення змін до назви проекту детального плану, подачі його на затвердження, а також не уповноважувала на те Чернівецьку міську раду, то відповідач діяв з перевищенням належних йому повноважень.
Також позивач вказала, що оскаржуваний детальний план території був затверджений без попереднього здійснення його стратегічної екологічної оцінки, що є порушенням вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідно до якого містобудівна документація підлягає стратегічній екологічній оцінці в порядку, встановленому Законом України "Про стратегічну екологічну оцінку". Окрім того, на думку позивача, детальний план розроблений з порушенням 300 метрової санітарно-захисної зони відстані проектованих житлових будинків до кладовища. Позивач також вказував, що Чернівецькою міською радою не дотримано процедуру проведення громадських слухань та в подальшому процедуру оприлюднення оскаржуваного проекту рішення.
Внаслідок порушення процедури проведення громадських слухань спричинено порушення прав та законних інтересів її та жителів АДРЕСА_1 , як спільно-суміжної території до детального плану оскільки єдині пропозиції та зауваження надані нею та жителями АДРЕСА_1 до детального плану території не враховано. При цьому не надавши жодних обґрунтувань відмови у врахуванні пропозицій з посиланням на норми закону та ДБН, а самі зауваження, які були надані нею та жителями вул. Коровійської, не були розглянуті взагалі, що підтверджується Протоколом засідання погоджувальної комісії з розгляду спірних питань, що виникли у процесі громадських слухань з обговорення проекту документу державного планування "Детальний план території в урочищі Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівець області". Схема організації руху транспорту та пішоходів оскаржуваного детального плану не відповідає вимогам законодавства, будівельним і санітарним нормам. Транспортна розв`язка, що показана на графічному матеріалі детального плану грубо порушує права та інтереси її та жителів вул. Коровійської, оскільки створює некомфортні умови проживання на цій вулиці. 

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.03.2026 позов задоволено.
Визнано протиправним та нечинним рішення Чернівецької міської ради №2115 від 19.12.2024 року "Про затвердження проекту детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області".

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
27.05.2014 Глибоцькою районною державною адміністрацією прийнято розпорядження №182, яким затверджено детальний план території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району площею 7,7939 га (Т. 1 а.с. 35), який розроблено на підставі розпорядження голови Глибоцької районної державної адміністрації від 23.08.2013 №194 "Про надання дозволу на розроблення детального плану", яким дозволено розроблення детального плану території в урочищі "Дубки" на території Коровійської сільської ради за межами населеного пункту с. Коровія орієнтовною площею 7,00 га.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.02.2015 по справі №824/3201/14-а, яке залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015, визнано протиправним та скасовано розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації від 27.05.2014 №182 "Про затвердження детального плану території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради (Т. 1 а.с. 107-116).
На адресу департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради 04.07.2022 надійшло звернення старости Коровійського старостинського округу від 30.06.2022 №39 з вимогою розглянути за належністю звернення ПП "Територіальне планування" щодо затвердження Детального плану території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області (Т. 2 а.с. 51).
З письмових пояснень департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради встановлено, що враховуючи прийняте рішення суду у справі №824/3201/14-а, 11.07.2022 департамент урбаністики та архітектури направив до юридичного управління лист з проханням надати правову оцінку ситуації яка склалась та надати роз`яснення щодо подальших дій департаменту.
08.08.2022 юридичне управління Чернівецької міської ради роз`яснило, що спірне питання щодо затвердження проекту детального плану може бути розглянуто тільки після усунення недоліків містобудівної документації, які встановлені у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.02.2015 та в ухвалі Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015 у справі № 824/3201/14-а, а саме: дотримання прав власників та землекористувачів при обговоренні містобудівної документації; отримання висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи, затвердженого Головним санітарним лікарем України, яким встановлено зменшення санітарно-захисної зони Чернівецького центрального міського кладовища до 50 метрів.
Для усунення вказаних недоліків департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради 13.07.2023 оголошено про проведення повторних громадських слухань і прийом на протязі місяця (до 13.08.2023) пропозицій і зауважень від фізичних і юридичних осіб. Оголошення про проведення обговорення було розміщено на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради і в газетах "Молодий буковинець" та "Час".
Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради для врахування всіх пропозицій і захисту інтересів мешканців вул. Коровійської с. Годилів на адресу Великокучурівської сільської об`єднаної громади направлено лист від 01.08.2023 № 24/01-08/3-03/1260 з запрошенням прийняти участь в обговоренні проекту детального плану території в урочищі "Дубки" (Т. 1 а.с. 39).
18.12.2023 на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради розміщено оголошення про проведення повторних громадських слухань і прийом на протязі місяця (до 16.01.2024) пропозицій і зауважень від фізичних і юридичних осіб. Повідомлено, що громадське слухання проекту документа державного планування "Детальний план території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області" відбудеться 18.01.2024 о 14:00 год в залі засідань Чернівецької міської ради (Т. 1 а.с. 41-43).
Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради для врахування всіх пропозицій і захисту інтересів мешканців вул. Коровійської на адресу Великокучурівської сільської об`єднаної громади направлено інформацію щодо обговорення проекту Детального плану території в урочищі "Дубки".
Громадські слухання були проведені 18.01.2024 за участі 22 осіб, за результатом яких складено протокол №1 громадських слухань з обговорення проекту документа державного планування "Детальний план території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області" (Т. 1 а.с. 44-53, Т. а.с. 124-133). Так, було вирішено, що спірні питання, які виникли на громадських слуханнях, необхідно розглянути на погоджувальній комісії.
У зв`язку з цим, 01.02.2024 департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради прийнято наказ №7 "Про створення погоджувальної комісії з розгляду спірних питань, що виникли у процесі громадських слухань з обговорення проекту документа державного планування "Детальний план території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області". До складу членів погоджувальної комісії ввійшла в тому числі й позивач (Т. 1 а.с. 54-56).
Засідання погоджувальної комісії відбулося 07.02.2024, результати якого були оформлені протоколом № 1 засідання погоджувальної комісії з розгляду спірних питань, що виникли у процесі громадських слухань з обговорення проекту документу державного планування "Детальний план території в урочищі "Дубки»" (Т. 1 а.с. 57-68, Т. 2 а.с. 137-149).
Згідно вказаного протоколу №1, погоджувальна комісія розглянула 6 пропозицій, які надали зацікавлені особи, в тому числі ОСОБА_1 . Інших пропозицій за період проведення громадського обговорення до департаменту не надходило.
Для розгляду на сесійному засіданні Чернівецької міської ради проекту детального плану території в урочищі "Дубки" ПП "Територіальне планування", як розробнику, рекомендовано:
- відкоригувати проект згідно поданих пропозицій (зауважень), а саме вказати на основному кресленні категорії вулиць і проїздів;
- передати до департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради додаткові примірники графічних та текстових матеріалів в паперовому та електронному варіанті, згідно завдання на проектування.
29.08.2024 питання щодо затвердження проекту детального плану території в урочищі "Дубки" було знято з розгляду сесійного засідання Чернівецької міської ради, у зв`язку із посиланням на незгоду гр. ОСОБА_2 з проектними рішеннями детального плану та питаннями неповідомлення і не прийняттям участі в громадському обговоренні.
Розпорядженням Чернівецького міського голови №603-р від 20.11.2024 утворено робочу групу з вивчення пропозицій і питання щодо затвердження детального плану урочище "Дубки" (Т. 2 а.с. 158-160).
За результатами засідання робочої групи з вивчення питання та надання пропозицій щодо затвердження детального плану територій в урочищі "Дубки" складено Протокол від 29.11.2024 №603-р з наступними пропозиціями:
- повторно винести на грудневу сесію міської ради проект рішення про затвердження детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія, Чернівецького району, Чернівецької області;
- підготувати на грудневу сесію Чернівецької міської ради проект рішення про внесення змін до детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія, Чернівецького району, Чернівецької області (Т. 2 а.с. 154-157).
19.12.2024 розглянувши протокол засідання робочої групи з вивчення питання та надання пропозиції щодо затвердження детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області від 29.11.2024, пропозиції департаменту урбаністики та архітектури міської ради, депутатів міської ради VIII скликання, Чернівецька міська рада прийняла рішення №2115, яким вирішила:
1. Затвердити проект Детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія, Чернівецького району, Чернівецької області.
Також п. 2 вказаного рішення надано дозвіл Департаменту урбаністики та архітектури міської ради на внесення змін до містобудівної документації Детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія, Чернівецького району, Чернівецької області (Т. 2 а.с. 118).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду із даним позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з позовом про оскарження рішення Чернівецької міської ради № 2115 від 19.12.2024, яке має ознаки нормативно-правового акта, можуть звернутися як особи, щодо яких застосовано це рішення, так і особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких воно буде або може бути застосовано.
З огляду на те, що позивач є власницею (користувачем) земельної ділянки по вул. Коровійській с. Годилів, суміжній з проектованою територією, та зважаючи на те, що детальний план передбачає виїзди виключно на цю вулицю, суд визнав, що позивач є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано оскаржуваний акт, та має законний інтерес у судовому захисті.
Суд дійшов висновку про те, що у позивача наявне право на звернення до суду з цим позовом, оскільки заявлені вимоги стосуються не тільки безпосередньо її інтересів, як суміжного землекористувача, а й невизначеного кола осіб - жителів громади с. Годилів.
Станом на момент виникнення спірних правовідносин повноваження Глибоцької районної державної адміністрації, щодо затвердження детального плану території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області (за межами населеного пункту) та ухвалення відповідних рішень перейшли до компетенції саме відповідача - Чернівецької міської ради, тому суд відхилив доводи позивача про відсутність у Чернівецької міської ради повноважень щодо затвердження детального плану, замовником якого є Глибоцька районна державна адміністрація.
Суд дійшов висновку про недотримання департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради приписів ч. 7 ст. 21 Закону № 3038 при створенні та визначенні кількісного складу погоджувальної комісії з розгляду спірних питань, що виникли у процесі громадських слухань з обговорення проекту документа державного планування "Детальний план території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області". Неврахування пропозицій громадськості, а також відсутність мотивованого відхилення таких пропозицій (зауважень) при проведенні громадських слухань свідчить про порушення вимог статті 21 Закону України №3038-VI.
На момент затвердження детального плану території, Чернівецьке міське кладовище не закрито, рішень про часткове закриття кладовища відповідно до ст. 38 Закону України "Про поховання та похоронну справу" органом місцевого самоврядування не приймалось. А та обставина, що на південних секторах, які прилягають до струмка Яблоновець здійснюється поховання з 2021 по 2024 роки, не дає законних підстав для того, щоб робити висновки про те, що кладовище частково закрите без наявності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про його закриття. Окрім того, вказаний висновок експерта виданий ще у 2015 році, більше 10 років тому.
Враховуючи, що проект детального плану території в урочищі "Дубки" Коровійської сільської ради поданий на затвердження до Чернівецької міської ради після 12 жовтня 2018 року, то згідно ст. 19 Закону № 3038-VI він підлягає стратегічній екологічній оцінці.
Суд звернув увагу, що у матеріалах справи відсутні докази проведення стратегічної екологічної оцінки, а також докази проведення попередньої оцінки, які дозволяють оцінити чи підлягає проект детального плану території в урочищі "Дубки" процедурі стратегічної екологічної оцінки, враховуючи що проектована територія знаходиться на близькій відстані від міського кладовища, яке не є закритим та де продовжують здійснюватися поховання, що може вплинути на життя на здоров`я населення громади.
Оскільки детальний план території "Дубки" с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області стосується територій, розташованих за межами населеного пункту та враховуючи відсутність затвердженого комплексного плану просторового розвитку Чернівецької територіальної громади, відповідач був наділений правом затверджувати вказаний детальний план відповідно до Схеми планування району.
Відповідачем не надано до суду доказів погодження при затвердженні детального плану території урочища "Дубки" із жителями суміжної територіальної громади, в тому числі запроектованих виїздів на вул. Коровійську с. Годилів.
При затвердженні детального плану території в урочищі "Дубки", жодним чином не було враховано інтереси суміжної території, а саме жителів вул. Коровійської с. Годилів, щодо транспортної розв`язки, не зроблено розрахунок автомобілепотоків та не обґрунтовано доцільність влаштування виїздів на житлову вулицю.
Суд дійшов до висновку про задоволення позову, оскільки відповідачем фактично не було дотримано процедуру прийняття рішення про затвердження детального плану території, що є порушенням вимог статті 21 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проектів містобудівної документації на місцевому рівні затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555, тобто діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, що є підставою для визнання відповідного рішення протиправним та нечинним.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції позивач та відповідач подали апеляційні скарги.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що судом застосовано широке тлумачення поняття «охоронюваний інтерес», проте не враховано, що законний інтерес, який може бути предметом судового захисту, має бути: індивідуалізованим – стосуватися конкретної особи, а не невизначеного кола осіб; правовим – випливати з норм права, а не лише з моральних чи суспільних міркувань; реальним – підтвердженим фактичними обставинами, які свідчать про порушення або створення перешкод у його реалізації. Відсутнє пряме застосування оскаржуваного акта до прав та обов`язків позивача. У даній справі позивач фактично діє в інтересах громади, а не виключно у власних інтересах, що виключає його матеріально-правову заінтересованість. Земельна ділянка позивача не має спільних меж з територією проектування, вона межує з землею загального користування, а саме – вулицею Коровійською. Ствердження суміжний землекористувач на сьогодні не відповідає дійсності. Кількісний склад комісії, затверджений наказом від 01.02.2024 №7, відповідає вимогам закону, оскільки включає передбачені законом категорії учасників, а не лише посадових осіб замовника. Розташування території ДПТ в урочищі «Дубки» с. Коровія в межах санітарно-захисної зони Центрального кладовища не може бути підставою для визнання його незаконним. ДПТ відповідає вимогам законодавства та містить належне підтвердження дотримання санітарних норм, що виключає доводи про його протиправність у цій частині.
Позивач в обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що Чернівецька міська рада не могла стати правонаступником Глибоцької РДА, щодо затвердження оскаржуваного ДПТ, оскільки на час внесення змін від 09.06.2022 року у Закон № 711-ІХ Глибоцька РДА вже була реорганізована, а її правонаступником стала Чернівецька РДА. Відсутність у передавальних актах оскаржуваного детального плану території до Чернівецької Районної державної адміністрації (військової адміністрації) та відсутність розпорядження, Чернівецької Районної державної адміністрації (військової адміністрації) «Про надання дозволу Чернівецькій міській раді на розроблення ДПТ в урочищі «Дубки» с. Коровія Чернівецького району, Чернівецької області», що виключає правові підстави можливість завершення процедури його затвердження Чернівецькою міською радою. Процедура проведення громадських слухань Департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради та подання нею оскаржуваного ДПТ на затвердження відповідачу була здійснена поза межами повноважень належного замовника оскаржуваного ДПТ Глибоцької РДА та її правонаступника а саме Чернівецької РДА. Суд помилково застосував норми права щодо порядку розроблення оскаржуваного ДПТ, які діяли на час його затвердження оскаржуваним рішення відповідача та не застосував норми права, які діяли на час спірних правовідносин Глибоцької РДА і не звернув уваги, що порушення відбулись набагато раніше, коли Глибоцькою РДА, як замовником ДПТ за межами населеного пункту, було порушено процедуру розроблення ДПТ, оскільки: замовником не визначено розробника містобудівної документації, не визначено джерела фінансування, не укладено відповідний договір між замовником та розробником. Відбулося не розроблення нової містобудівної документації, а формальне повторне затвердження документа, який втратив юридичну силу внаслідок його скасування за моїм позовом Чернівецьким окружним адміністративним судом від 13.02.2015 у справі №824/3201/14-а, залишене без змін ухвалою апеляційного суду від 07.04.2015. Скасування містобудівної документації судом означає повну втрату нею юридичної сили та виключає можливість її повторного введення в дію адміністративним шляхом чи усунення недоліків зазначених у рішенні суду.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Апеляційний суд, перевіряючи доводи апеляційної скарги відповідача щодо відсутності у позивача права на звернення до суду з цим позовом, вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно із частинами другою та шостою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17 лютого 2011 року №3038-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №3038-VI), визначає правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований, зокрема, на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1 Закону №3038-VI детальний план території - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Згідно з пунктом 7 частини першої статті 1 Закону №3038-VI містобудівна документація - це затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій. Відповідно до частин першої та третьої статті 8 Закону №3038-VI планування територій здійснюється на державному, регіональному та місцевому рівнях відповідними органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування.
Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації.
Відповідно до приписів частини другої статті 24 Закону №3038-VI зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення обмежень у використанні земель, а також припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій, а також не тягне за собою обов`язковості зміни виду цільового призначення земельної ділянки незалежно від того, чи належить цей вид до переліку видів цільового призначення, встановлення яких є можливим у межах такої зони.
Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.
Згідно з частиною першою статті 25 Закону №3038-VI режим забудови територій, визначених для містобудівних потреб, встановлюється у генеральних планах населених пунктів, планах зонування та детальних планах територій.
Аналіз наведених положень Закону №3038-VI свідчить, що детальний план території не є актом індивідуальної дії, оскільки його положення не спрямовані на врегулювання правовідносин лише з конкретно визначеною особою, а визначають порядок використання та забудови відповідної території, встановлюють її планувальну організацію, функціональне призначення, транспортну інфраструктуру та інші містобудівні параметри.
Отже, затвердження детального плану території має наслідком формування правил містобудівного регулювання відповідної території, які можуть впливати на права, свободи та інтереси не лише безпосередніх учасників містобудівних відносин, а й інших осіб, які перебувають у межах сфери регулювання такого документа.
Відповідно до статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.
Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що визначальною ознакою нормативно-правового акта є не лише коло осіб, на яких він поширюється, а характер встановлених ним правил поведінки, їх загальність, обов`язковість та можливість багаторазового застосування. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №183/6195/17(2-а/183/251/17), від 21.12.2019 у справі №826/14366/15, від 09.04.2020 у справі №807/150/16, від 20.05.2020 у справі №310/6300/16-а(2-а/310/12/17), від 26.05.2020 у справі №826/17586/16 та від 31.05.2021 у справі №826/16053/16.
З огляду на наведене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що рішення Чернівецької міської ради №2115 від 19.12.2024 "Про затвердження проекту детального плану території в урочищі "Дубки" с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області" має ознаки нормативно-правового акта, оскільки встановлює загальні правила регулювання містобудівних відносин, розраховане на довготривале та неодноразове застосування і поширює свою дію на невизначене коло осіб.
Відповідно до частини другої статті 264 КАС України право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.
Разом з тим, саме по собі віднесення оскаржуваного рішення до нормативно-правових актів не означає автоматичного права будь-якої особи на його оскарження, оскільки особа повинна довести наявність законного інтересу, який підлягає судовому захисту.
У постанові від 11 вересня 2023 року у справі №320/258/19 Верховний Суд зазначив, що положення частини другої статті 264 КАС України слід розуміти як запровадження у процесуальному законодавстві України доктрини actio popularis (з лат. - "суспільна дія"), згідно з якою позов може бути подано в інтересах публічного порядку та законності, однак із обов`язком особи довести, що такий нормативно-правовий акт стосується її інтересів.
При цьому у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №522/3665/17 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої законний інтерес може бути захищений судом у випадку, якщо особа вважає, що такий інтерес порушено, порушується, створюються перешкоди для його реалізації або мають місце інші ущемлення такого інтересу.
Колегія суддів звертає увагу, що у даній справі позивач звернулась до суду не лише з мотивів незгоди із містобудівним рішенням органу місцевого самоврядування, а посилалась на конкретні обставини, які, на її думку, впливають на умови користування належною їй земельною ділянкою та створюють ризики для належних умов проживання.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є власницею (користувачем) земельної ділянки по вул. Коровійській с. Годилів, яка перебуває у безпосередній близькості до території, щодо якої затверджено детальний план.
Крім того, оскаржуваний детальний план передбачає організацію транспортних виїздів через вул. Коровійську, що об`єктивно може впливати на умови користування прилеглими земельними ділянками та умови проживання осіб, які проживають у цій місцевості.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має законний інтерес у спірних правовідносинах, а її звернення до суду не може розцінюватися виключно як захист інтересів невизначеного кола осіб.
Посилання відповідача на те, що позивач фактично діє в інтересах громади, а не у власних інтересах, є необґрунтованими, оскільки захист власного законного інтересу особи може одночасно мати суспільне значення, особливо у сфері містобудування, де рішення органів місцевого самоврядування впливають на умови проживання мешканців відповідної території.
Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на звернення до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, надаючи оцінку спірним правовідносинам, виходив зокрема із того, що після проведення адміністративно-територіальної реформи та входження Коровійської сільської ради до складу Чернівецької міської територіальної громади саме Чернівецька міська рада набула повноважень щодо затвердження детального плану території, розроблення якого було розпочато на підставі розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР (далі – Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частиною першою статті 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Пунктом 42 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження в установленому порядку місцевих містобудівних програм, генеральних планів забудови відповідних населених пунктів, іншої містобудівної документації.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про основи містобудування» до компетенції сільських, селищних, міських рад у сфері містобудування на відповідній території належить затвердження відповідно до законодавства місцевих програм, генеральних планів відповідних населених пунктів, планів зонування територій, а за відсутності затверджених в установленому законом порядку планів зонування території – детальних планів територій.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, частиною першою статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI визначено, що детальний план території – одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території.
Згідно з частинами першою, третьою статті 16 Закону №3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону №3038-VI детальний план території деталізує положення генерального плану населеного пункту або комплексного плану та визначає планувальну організацію і розвиток частини території населеного пункту або території за його межами без зміни функціонального призначення цієї території.
Згідно з частиною десятою статті 19 Закону №3038-VI внесення змін до детального плану території допускається за умови їх відповідності генеральному плану населеного пункту та плану зонування території.
Системний аналіз наведених норм права свідчить, що генеральний план населеного пункту, план зонування та детальний план території є видами містобудівної документації, при цьому генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, а план зонування та детальний план території розробляються на його основі та не можуть йому суперечити.
Вказана правова позиція сформована та застосована Верховним Судом у постановах від 19.10.2021 у справі №369/9375/17, від 21.06.2018 у справі №826/4504/17, від 05.03.2019 у справі №360/2334/17, від 15.04.2020 у справі №702/1384/16-а, від 11.11.2020 у справі №191/1169/16-а, від 30.09.2021 у справі №320/1030/19, від 22.11.2022 у справі №826/3497/18, від 14.12.2022 у справі №640/28978/20, від 01 серпня 2024 року у справі №640/25171/21.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, розроблення детального плану території в урочищі «Дубки» було розпочато у 2013 році на підставі розпорядження голови Глибоцької районної державної адміністрації від 23.08.2013 №194-р, яким надано дозвіл на розроблення відповідного детального плану території за межами населеного пункту с. Коровія.
У подальшому приватним підприємством «Територіальне планування» на замовлення Глибоцької районної державної адміністрації було розроблено детальний план території, який 27.05.2014 затверджено розпорядженням Глибоцької районної державної адміністрації №182.
Водночас рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.02.2015 у справі №824/3201/14-а, яке залишено без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 07.04.2015, розпорядження Глибоцької районної державної адміністрації від 27.05.2014 №182 визнано протиправним та скасовано.
Разом з тим, сам факт скасування попереднього рішення про затвердження детального плану території не змінює правового статусу території, щодо якої здійснювалося містобудівне планування, а також не виключає необхідності визначення належного суб`єкта владних повноважень, уповноваженого на вирішення питання щодо містобудівної документації в умовах зміни адміністративно-територіального устрою України.
Доводи апеляційної скарги про те, що правонаступником Глибоцької районної державної адміністрації є виключно Чернівецька районна державна адміністрація, а тому саме остання повинна була виступати суб`єктом відповідних правовідносин, колегія суддів оцінює критично, оскільки вони ґрунтуються на ототожненні різних правових інститутів - правонаступництва органів державної влади та зміни компетенції органів місцевого самоврядування у сфері містобудівної діяльності.
Так, у даному випадку спірним є не питання переходу майна, прав чи обов`язків Глибоцької районної державної адміністрації як юридичної особи до іншого органу державної влади, а питання визначення суб`єкта, до повноважень якого законом віднесено затвердження детального плану території після зміни законодавчого регулювання та проведення адміністративно-територіальної реформи.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 №729-р Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області увійшла до складу Чернівецької міської територіальної громади.
Відповідно до частин другої, третьої статті 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» об`єднана територіальна громада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків територіальних громад, що об`єдналися, з дня набуття повноважень відповідною радою.
Таким чином, у частині прав та повноважень Коровійської сільської ради як органу місцевого самоврядування правонаступником є Чернівецька міська рада.
Крім того, відповідно до пункту 24 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад.
Вказане свідчить про те, що після проведення адміністративно-територіальної реформи територія, щодо якої розроблявся детальний план, стала територією Чернівецької міської територіальної громади, а відповідний орган місцевого самоврядування набув повноважень щодо вирішення питань місцевого значення, у тому числі у сфері містобудування.
Колегія суддів також враховує положення статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої детальний план території розробляється та затверджується у порядку, визначеному законодавством, а також положення пункту 34 Порядку розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 №926, відповідно до якого рішення про розроблення містобудівної документації на місцевому рівні щодо території територіальної громади приймає відповідна сільська, селищна, міська рада.
Крім того, абзацом 6 пункту 3 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 17.06.2020 №711-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» прямо визначено, що детальні плани території (зміни до них) щодо територій, розташованих за межами населених пунктів, розроблення яких розпочалося на підставі розпорядження відповідної районної державної адміністрації до набрання чинності цим Законом, затверджуються відповідними сільськими, селищними, міськими радами.
Отже, законодавець передбачив спеціальний порядок завершення процедур щодо містобудівної документації, розроблення якої було розпочато до зміни законодавчого регулювання, та визначив суб`єкта, уповноваженого на її затвердження.
Посилання апелянта на те, що зазначена норма не врегульовує питання правонаступництва замовника детального плану території, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у цій справі питання правонаступництва замовника не є визначальним для вирішення питання щодо компетенції Чернівецької міської ради як органу, уповноваженого законом на затвердження відповідної містобудівної документації.
При цьому, зміна суб`єкта затвердження містобудівної документації не означає автоматичного переходу до такого суб`єкта всіх прав та обов`язків попереднього замовника, однак законодавчо наділяє його повноваженнями щодо прийняття відповідного рішення про затвердження детального плану території.
Саме тому доводи апеляційної скарги про те, що відсутність передачі детального плану території у передавальному акті між Глибоцькою та Чернівецькою районними державними адміністраціями виключає можливість затвердження такого плану Чернівецькою міською радою, є помилковими, оскільки стосуються іншого правового питання - реорганізації органів державної влади, тоді як предметом спору є законність реалізації повноважень органом місцевого самоврядування.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що після зміни адміністративно-територіального устрою та набрання чинності відповідними змінами до законодавства повноваження щодо затвердження детального плану території в урочищі «Дубки» за межами населеного пункту с. Коровія перейшли до компетенції Чернівецької міської ради як органу місцевого самоврядування відповідної територіальної громади.
Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності у Чернівецької міської ради повноважень на прийняття оскаржуваного рішення.
Щодо висновків суду про порушення Чернівецькою міською радою процедури проведення громадських слухань, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 21 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI (далі – Закон №3038-VI) громадським слуханням підлягають розроблені в установленому порядку проекти містобудівної документації на місцевому рівні, зокрема генеральні плани населених пунктів, плани зонування територій та детальні плани територій.
Проведення громадських слухань є обов`язковою передумовою затвердження відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.
Згідно з частиною третьою статті 21 Закону №3038-VI сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи зобов`язані забезпечити, зокрема, оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації, оприлюднення проектів такої документації та забезпечення доступу громадськості до відповідної інформації, реєстрацію, розгляд та узагальнення пропозицій громадськості, узгодження спірних питань між громадськістю та замовником містобудівної документації через погоджувальну комісію, а також оприлюднення результатів розгляду пропозицій громадськості.
При цьому частиною четвертою статті 21 Закону №3038-VI передбачено, що оприлюднення прийнятих рішень щодо розроблення містобудівної документації та проектів такої документації є підставою для подання пропозицій громадськості замовнику містобудівної документації.
За правилами частин шостої - восьмої статті 21 Закону №3038-VI пропозиції громадськості подаються у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, який не може становити менш як 30 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації. Громадські слухання проводяться у строк, визначений для проведення процедури громадського обговорення, але не раніше 10 днів з дня оприлюднення проекту містобудівної документації.
Відповідно до частини десятої статті 21 Закону №3038-VI порядок проведення громадських слухань проектів містобудівної документації на місцевому рівні визначає Кабінет Міністрів України.
Такий порядок визначений Порядком проведення громадських слухань щодо проектів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2011 №555 (далі – Порядок №555).
Згідно з пунктом 2 Порядку №555 проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів у проектах містобудівної документації здійснюється під час розроблення відповідних проектів містобудівної документації.
Аналіз наведених норм свідчить, що процедура громадських слухань не є формальністю, а є встановленим законом механізмом забезпечення участі членів територіальної громади у вирішенні питань місцевого значення, зокрема щодо визначення подальшого використання територій та можливого впливу містобудівних рішень на права та інтереси мешканців.
Гарантоване законом право громадськості на участь у такій процедурі включає не лише можливість подання пропозицій та зауважень, а й обов`язок замовника містобудівної документації забезпечити їх реальний розгляд, надати оцінку таким пропозиціям та у разі їх неврахування – привести мотиви такого рішення.
Відповідно до пункту 4 Порядку №555 оприлюднення розроблених в установленому законодавством порядку проектів містобудівної документації здійснюється не пізніш як у місячний строк з дня їх подання розробником до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради шляхом розміщення матеріалів у визначеному органом місцевого самоврядування місці та інформування громадян через засоби масової інформації, а також шляхом розміщення інформації на офіційному веб-сайті відповідного органу місцевого самоврядування.
При цьому Верховний Суд у постановах від 21.06.2018 у справі №826/4504/17, від 03.04.2019 у справі №509/4722/16-а, від 13.03.2020 у справі №320/6466/18 зазначив, що розміщення замовником містобудівної документації інформації про дату, час та місце, де заінтересовані особи можуть ознайомитися з матеріалами проектів містобудівної документації, є належним способом оприлюднення таких проектів та не становить порушення вимог пункту 4 Порядку №555.
Як встановлено судом, департаментом урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради 13.07.2023 було оголошено про проведення громадських слухань.
Оскільки зазначені громадські слухання не відбулися, 18.12.2023 відповідачем повторно на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради розміщено оголошення про проведення громадських слухань щодо проекту документа державного планування «Детальний план території в урочищі «Дубки» Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області» та встановлено строк для подання пропозицій і зауважень до 16.01.2024.
В оголошенні зазначено дату, час та місце проведення громадських слухань, порядок участі громадськості, місце ознайомлення з матеріалами проекту документації, порядок та строки подання пропозицій.
05.01.2024 позивач подала до відповідача доповнення та уточнення до раніше поданих зауважень та пропозицій щодо врахування інтересів мешканців вул. Коровійської с. Годилів.
Суд першої інстанції правильно встановив, що саме по собі неповне зазначення окремих відомостей в інформаційному повідомленні не може автоматично свідчити про порушення прав позивача, якщо така особа фактично мала можливість ознайомитися з проектом документації та подати свої пропозиції.
Разом з тим, при оцінці дотримання процедури громадських слухань необхідно враховувати не лише факт формального проведення заходів, а й те, чи забезпечено реальне врахування громадських інтересів.
Згідно з пунктом 9 Порядку №555 замовник розроблення містобудівної документації зобов`язаний забезпечити реєстрацію пропозицій (зауважень) учасників громадських слухань із дотриманням регламенту та фіксуванням у протоколі громадських слухань інформації про відсутність пропозицій (зауважень).
Відповідно до пунктів 10, 11 Порядку №555 кожен учасник громадських слухань має право подати пропозиції (зауваження), поставити запитання усно чи письмово. У разі неможливості прийняття рішення щодо врахування пропозиції безпосередньо під час громадських слухань така пропозиція розглядається погоджувальною комісією.
Пунктом 11 Порядку №555 також передбачено, що погоджувальна комісія розглядає спірні питання та ухвалює рішення про врахування або мотивоване відхилення таких пропозицій (зауважень).
Як встановлено судом, громадські слухання проведено 18.01.2024 за участю 22 осіб, за результатами яких складено протокол №1 громадських слухань щодо обговорення проекту документа державного планування.
За результатами слухань було визначено необхідність розгляду спірних питань погоджувальною комісією.
Водночас судом встановлено, що наказом департаменту урбаністики та архітектури Чернівецької міської ради від 01.02.2024 №7 створено погоджувальну комісію з розгляду спірних питань.
При цьому зі складу погоджувальної комісії вбачається, що до її складу увійшло 16 осіб, з яких лише 5 осіб були представниками громадськості, тобто менше половини загального складу комісії.
Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону №3038-VI кількість представників громадськості у складі погоджувальної комісії має становити не менш як 50 відсотків і не більш як 70 відсотків загальної чисельності комісії.
Таким чином, формування погоджувальної комісії у складі, який не відповідає вимогам закону, свідчить про порушення встановленої процедури розгляду пропозицій громадськості, оскільки фактично представники громадськості не мали передбаченого законом рівного представництва у процесі вирішення спірних питань.
Крім того, як встановлено судом з протоколу погоджувальної комісії №1 від 07.02.2024, пропозиції та зауваження позивача були відхилені, однак без наведення мотивів такого відхилення.
Такий підхід суперечить вимогам частини сьомої статті 21 Закону №3038-VI, відповідно до якої погоджувальна комісія повинна ухвалити рішення про врахування або мотивоване відхилення пропозицій (зауважень).
Верховний Суд у постанові від 01.02.2022 у справі №560/1173/19 зазначив, що містобудівна документація має розроблятися саме в інтересах територіальної громади, а орган місцевого самоврядування при прийнятті відповідних рішень повинен забезпечити реальну участь громадськості у цьому процесі.
Отже, суд доходить висновку, що допущені порушення процедури проведення громадських слухань не є лише формальними недоліками, оскільки вони безпосередньо стосуються встановленого законом механізму участі громадськості у формуванні містобудівної політики.
Відсутність належного складу погоджувальної комісії та відсутність мотивованого вирішення поданих громадськістю пропозицій свідчать про те, що зауваження позивача фактично не були належним чином розглянуті.
Відповідно до пункту 17 Порядку №555 громадські слухання можуть бути визнані такими, що не відбулися, у разі порушення вимог цього Порядку та законодавства, зокрема через необґрунтовану відмову щодо врахування пропозицій (зауважень) у рамках громадських слухань.
Таким чином, невиконання встановленого законом обов`язку щодо належного розгляду пропозицій громадськості та відсутність мотивованого рішення щодо їх відхилення свідчить про порушення вимог статті 21 Закону №3038-VI та недотримання передбаченої законодавством процедури проведення громадських слухань.
Крім того, надаючи оцінку висновку суду першої інстанції про порушення вимог містобудівного та санітарного законодавства у зв`язку з розташуванням території, охопленої детальним планом території, у межах санітарно-захисної зони міського кладовища, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, територія, охоплена детальним планом території, розташована на північно-західній околиці с. Коровія, в урочищі «Дубки». При цьому із північно-східної сторони вказана територія обмежена струмком Яблоновець, а на відстані 100-120 метрів від неї знаходиться міське кладовище.
Відповідно до статті 114 Земельного кодексу України санітарно-захисні зони створюються навколо об`єктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, електронних полів, іонізуючих випромінювань тощо, з метою відокремлення таких об`єктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей.
Отже, встановлення санітарно-захисної зони має на меті недопущення негативного впливу відповідних об`єктів на здоров`я населення та забезпечення безпечних умов проживання громадян.
Колегія суддів враховує, що відповідно до статті 5 Закону України «Про поховання та похоронну справу» державні стандарти та інші нормативні документи у сфері поховання розробляються, зокрема, з метою забезпечення безпеки життя та здоров`я людей, охорони довкілля, а також встановлення обов`язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог щодо створення і функціонування кладовищ.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 №173 затверджено Державні санітарні правила планування та забудови населених пунктів, які відповідно до пункту 1.2 є обов`язковими для дотримання всіма підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, посадовими особами та громадянами.
Відповідно до додатку №4 до зазначених Правил кладовища віднесені до об`єктів, для яких встановлюються санітарно-захисні зони, а саме для кладовищ традиційного поховання така зона становить 300 метрів.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що під час розроблення містобудівної документації було враховано питання дотримання санітарних вимог, у зв`язку з чим у 2015 році проведено державну санітарно-епідеміологічну експертизу «Житлового кварталу урочища «Дубки» Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області».
За результатами проведеної експертизи складено протокол №14668 від 24.06.2015, відповідно до якого було зазначено, що житлова забудова в урочищі «Дубки» знаходиться на відстані 100 м від межі міського кладовища, яке в частині, зверненій до житлової забудови, вважалося закритим із закінченим кладовищним періодом, із дотриманням санітарно-захисної зони 50 м для закритих кладовищ.
Також у вказаному протоколі зазначено, що відстань від території житлової забудови до частини міського кладовища, де здійснюються поховання, становила 520-640 м, що відповідало вимогам санітарного законодавства щодо дотримання 300-метрової санітарно-захисної зони.
На підставі зазначеного протоколу державною установою «Інститут гігієни та медичної екології ім. О.М. Марзєєва НАМН України» було сформовано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.07.2015 №05.03.02-07/31118, яким підтверджено відповідність проекту житлового кварталу урочища «Дубки» вимогам чинного санітарного законодавства України.
Разом з тим, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначений висновок не може бути безумовною підставою для висновку про дотримання санітарних норм при затвердженні детального плану території у 2024 році, оскільки він був складений на підставі інших фактичних обставин та виходив із того, що частина кладовища, яка межувала із територією забудови, мала статус закритого кладовища.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення органу місцевого самоврядування про закриття кладовища чи його частини відповідно до статті 38 Закону України «Про поховання та похоронну справу» не приймалося.
Навпаки, відповідно до листа комунального підприємства «Муніципальна ритуальна служба» від 07.02.2025 №01-05/50 останні поховання у південних секторах кладовища здійснювалися у 2021-2024 роках.
Отже, на момент затвердження детального плану території спірне кладовище фактично використовувалося за своїм цільовим призначенням, а тому відсутні правові підстави вважати відповідну частину кладовища такою, що має статус закритого.
Саме по собі проведення у 2015 році державної санітарно-епідеміологічної експертизи не усуває необхідності дотримання чинних вимог санітарного законодавства на момент прийняття оскаржуваного рішення.
При цьому колегія суддів враховує, що згідно з пунктом 3.5 Державних санітарних правил та норм «Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населених пунктах України» санітарно-захисна зона від території кладовища традиційного поховання до житлових та громадських будівель повинна становити не менше 300 метрів.
Таким чином, при затвердженні детального плану території відповідач повинен був врахувати фактичний стан використання кладовища та наявність встановленої санітарно-захисної зони, а не виходити лише з припущення про можливе часткове закриття кладовища без прийняття відповідного рішення уповноваженим органом.
Колегія суддів також бере до уваги, що під час проведення громадських слухань позивачем порушувалося питання щодо розташування території у межах санітарно-захисної зони кладовища, однак зазначене питання не було належним чином досліджено погоджувальною комісією, не було залучено відповідного спеціаліста для надання оцінки санітарним аспектам та не було надано мотивованого вирішення цього питання.
Вказане свідчить про те, що зауваження громадськості щодо можливого порушення санітарних вимог не отримали належної оцінки під час процедури громадських слухань та розгляду пропозицій.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що затвердження детального плану території без належного врахування фактичного статусу кладовища та встановлених санітарно-захисних обмежень не відповідає вимогам законодавства, оскільки містобудівна документація повинна розроблятися з обов`язковим дотриманням вимог санітарного законодавства та забезпеченням безпечних умов проживання населення.
Щодо висновків суду першої інстанції про необхідність проведення стратегічної екологічної оцінки проекту детального плану території урочища «Дубки», апеляційний суд зазначає наступне.
Як правильно встановлено судом першої інстанції, правові та організаційні засади стратегічної екологічної оцінки визначені Законом України «Про стратегічну екологічну оцінку», метою якого є сприяння сталому розвитку шляхом забезпечення охорони довкілля, безпеки життєдіяльності населення та охорони здоров`я, а також інтеграції екологічних вимог під час розроблення та затвердження документів державного планування.
Разом з тим, при вирішенні питання щодо обов`язковості проведення стратегічної екологічної оцінки необхідним є врахування не лише факту розроблення містобудівної документації після набрання чинності відповідним законом, а й змісту такої документації та відповідності її критеріям, визначеним статтею 2 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку».
Такий підхід узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 04.08.2023 у справі №320/9672/21 та від 11.03.2024 у справі №400/3201/19, відповідно до яких стратегічна екологічна оцінка є обов`язковою для документів державного планування лише за умови одночасного дотримання визначених законом критеріїв, а саме: якщо документ стосується відповідної сфери діяльності та передбачає реалізацію видів діяльності або об`єктів, щодо яких законодавством передбачено проведення оцінки впливу на довкілля або які можуть мати наслідки для територій з природоохоронним статусом, довкілля чи здоров`я населення.
Водночас апеляційний суд звертає увагу, що детальний план території урочища «Дубки» розроблений з метою організації житлової забудови території, визначення її функціонального призначення, параметрів забудови, транспортної та інженерної інфраструктури.
Матеріали справи не містять доказів того, що реалізація положень такого детального плану передбачає здійснення діяльності, яка відповідно до частин другої та третьої статті 3 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» підлягає обов`язковій оцінці впливу на довкілля.
При цьому саме по собі розташування проектованої території поблизу міського кладовища не свідчить автоматично про виникнення обов`язку проведення стратегічної екологічної оцінки, оскільки законодавство пов`язує необхідність проведення такої процедури не з будь-яким потенційним впливом на довкілля, а з конкретними критеріями, визначеними статтею 2 Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку».
Крім того, як встановлено судом у цій справі, питання дотримання санітарно-захисної зони від кладовища вже було предметом дослідження під час розроблення містобудівної документації, за результатами чого проведено державну санітарно-епідеміологічну експертизу та отримано відповідний висновок про відповідність проектних рішень вимогам санітарного законодавства.
Сам факт того, що такий висновок був складений у 2015 році, не може свідчити про його автоматичну втрату чинності або недопустимість як доказу, оскільки на момент розроблення та погодження відповідної містобудівної документації він був чинним та містив оцінку відповідності запланованої забудови санітарним нормам.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції в частині необхідності перевірки замовником містобудівної документації питання щодо застосування процедури стратегічної екологічної оцінки, оскільки положення Закону України «Про стратегічну екологічну оцінку» покладають на замовника саме обов`язок здійснення попередньої оцінки документа державного планування.
Відсутність у матеріалах справи будь-яких документів щодо проведення такої попередньої оцінки або прийняття рішення про непроведення стратегічної екологічної оцінки свідчить про недотримання відповідачем процедури підготовки документа державного планування.
Водночас сама лише відсутність звіту про стратегічну екологічну оцінку не може бути безумовною підставою для визнання протиправним рішення про затвердження детального плану території без встановлення того, чи дійсно відповідний документ підлягав такій процедурі.
Щодо доводів позивача про неможливість затвердження детального плану території за відсутності комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади та генерального плану населеного пункту, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» склад, зміст та порядок розроблення містобудівної документації визначаються законодавством.
Порядком розроблення, оновлення, внесення змін та затвердження містобудівної документації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.09.2021 №926, визначено, що комплексний план просторового розвитку території територіальної громади є основним видом містобудівної документації, який забезпечує узгоджений просторовий розвиток території громади.
Разом з тим, законодавцем встановлено перехідний період для випадків, коли відповідні комплексні плани ще не розроблені та не затверджені.
Так, відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 розділу ІІ Закону України від 17.06.2020 №711-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель» до 01.01.2028 детальні плани територій щодо територій, розташованих за межами населених пунктів та щодо яких не затверджені комплексні плани просторового розвитку територій територіальних громад, можуть розроблятися та затверджуватися відповідно до схем планування території району та/або області.
Отже, сама по собі відсутність на момент прийняття оскаржуваного рішення комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади та генерального плану села Коровія не свідчить про протиправність затвердження детального плану території, оскільки законодавством передбачено можливість розроблення такої документації в межах перехідного періоду.
У цій частині висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги щодо неможливості затвердження детального плану без попереднього розроблення іншої містобудівної документації не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.
Щодо доводів про неналежне врахування зауважень позивача стосовно транспортного сполучення та виїздів із території детального плану апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план території підлягає громадському обговоренню, а за результатами розгляду пропозицій та зауважень уповноважений орган зобов`язаний забезпечити їх розгляд у встановленому законом порядку.
Право громадськості на участь у процесі прийняття містобудівних рішень не зводиться лише до формального проведення слухань, а передбачає реальний розгляд поданих пропозицій та надання мотивованої відповіді щодо їх врахування або відхилення.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував, що дотримання процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень є складовою його законності, а формальне виконання процедурних вимог без належного розгляду аргументів заінтересованих осіб не відповідає принципу належного врядування.
Як встановлено судом першої інстанції, позивачем були подані зауваження щодо організації транспортного сполучення та можливого збільшення навантаження на вул. Коровійську с. Годилів.
Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів того, що такі зауваження були предметом повного та всебічного аналізу, а також не містять мотивованого рішення щодо причин їх відхилення.
Сам факт проведення голосування погоджувальної комісії не звільняє орган місцевого самоврядування від обов`язку належним чином обґрунтувати прийняте рішення та оцінити можливий вплив затверджених планувальних рішень на права та інтереси мешканців суміжних територій.
За таких обставин висновок суду першої інстанції про недотримання відповідачем процедури належного розгляду зауважень позивача в цій частині є обґрунтованим.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційних скарг позивача та відповідача в межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності у позивача права на звернення до суду, повноважень Чернівецької міської ради на затвердження детального плану території, а також щодо порушення відповідачем встановленої законом процедури прийняття оскаржуваного рішення.
Водночас встановлені у справі порушення порядку проведення громадських слухань, неналежного розгляду пропозицій громадськості та неврахування вимог містобудівного і санітарного законодавства свідчать про те, що рішення Чернівецької міської ради №2115 від 19.12.2024 прийняте з недотриманням передбаченої законом процедури.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність оскаржуваного рішення та наявність підстав для його скасування.
Отже, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування чи зміни за доводами апеляційних скарг відсутні.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.
Згідно з частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права та підстав для його скасування не вбачається, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2026 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Постанова суду складена в повному обсязі 17 червня 2026 року.

Головуючий	 		Моніч Б.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.