Справа № 603/26/26
Провадження №2/603/82/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
23 червня 2026 року 	м. Монастириська	

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Галіяна І. М.,
секретар судового засідання Бішко І. М.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Горожанка», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Андрусенко Ігор Ярославович, звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Горожанка» (далі – ПП «Горожанка»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, – Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про витребування на користь позивачки з незаконного володіння відповідачів земельних ділянок загальною площею 1,83 га. 
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла тітка позивачки – ОСОБА_3 . Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входять три земельні ділянки площею 1,21 га, 0,55 га та 0,07 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього – Чортківського району) Тернопільської області, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054, кадастрові номери 6124283200:01:001:0063, 6124283200:01:001:1030, 6124283200:01:001:2097 відповідно. На вказане майно спадкодавцем було складено заповіт на ім`я позивачки. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована до дня смерті у с. Горожанка Монастириського району (теперішнього – Чортківського району) Тернопільської області одна. Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.08.2025 року позивачці було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . 21.10.2025 року приватним нотаріусом Садівським М. А. відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивачка ОСОБА_1 під час оформлення своїх спадкових прав на спірні земельні ділянки дізналась, що останні зареєстровані за відповідачем ОСОБА_2 .
Позивач вважає, що схожість анкетних даних її тітки – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і матері відповідача – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , могла бути причиною виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та подальшої реєстрації земельних ділянок у державному земельному кадастрі не на ту особу. Так, під час розпаювання земельних ділянок на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього – Чортківського району) двом громадянкам на ім`я « ОСОБА_4 » видано два сертифікати на право на земельну частку (пай): серії ТР № 0126136 та серії ТР № 0126154. Тітка позивачки – ОСОБА_5 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126154. Вказаним державним актом посвідчено її право власності на спірні земельні ділянки загальною площею 1,83 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі рілля – 1,21 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:0063, пасовища – 0,55 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:1030, сад – 0,07 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:2097, розташовані на території Горожанської сільської ради, відповідно до розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації від 13.05.2003 року № 138. Документ, виданий 10.09.2004 року власниці, зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам с. Горожанка території Горожанської сільської ради за рахунок земель колективної власності с. с. «Горожанка» Монастириського району Тернопільської області. Книга також містить запис про те, що інша ОСОБА_4 , власниця сертифікату ТР № 0126136, померла до 2002 року і не отримала державний акт. Відповідач ОСОБА_2 успадкував сертифікат на земельну частку ТР № 0126136, виданий на ім`я матері – ОСОБА_3 . У 2014 році ОСОБА_2 розробив документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При реєстрації земельних ділянок за ним помилково зареєстровані ділянки, які належать тітці позивачки. Підставою державної реєстрації вказаних земельних ділянок за ОСОБА_2 було свідоцтво про право на спадщину за законом від 09.08.2002 року. Позивачка вважає, що спірні земельні ділянки вибули з володіння її тітки поза її волею, і вона як спадкоємець вказаних ділянок має право на їх витребування.
31.12.2024 року між ОСОБА_2 та ПП «Горожанка» було укладено договір оренди землі, предметом якого є спірні земельні ділянки, отже, останні перебувають у фактичному користуванні орендаря. За таких обставин, при встановленні підстав для витребування земельної ділянки у ОСОБА_2 наявні також підстави для її витребування в ПП «Горожанка», якому вказані земельні ділянки були передані в оренду і яке є незаконним володільцем. Вважає, що витребування спірних земельних ділянок також і в орендаря відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав дійсного власника.
Головне управління Держгеокадастру в Тернопільській області надіслало суду письмові пояснення, в яких повідомило про те, що згідно з даними Державного земельного кадастру та за наявною в Головному управлінні інформацією двом громадянкам ОСОБА_6 згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області, на підставі розпорядження Монастириської районної державної адміністрації № 333 від 12.12.1996 року, видано два сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126136 та серії ТР № 0126154. Про їх отримання свідчать підписи власників та записи за № 136 та № 154 відповідно. ОСОБА_4 , власниці сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126154, згідно з Книгою записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам с. Горожанка території Горожанської сільської ради за рахунок земель колективної власності с. с. «Горожанка» Монастириського району Тернопільської області 10.09.2004 року видано державний акт серії ТР № 075054 на право власності на земельну ділянку, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 1,83 га (у тому числі рілля – 1,21 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:0063, пасовища - 0,55 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:1030, сад – 0,07 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:2097), відповідно до розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації № 138 від 13.05.2003 року. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі (далі – Книга) за № 020465300156. Також Книга містить відмітку про отримання ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126154. Земельні ділянки, права на які посвідчено виданим ОСОБА_4 державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054, перебувають у власності ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації № 203-од від 21.07.2014 року. Зокрема, ОСОБА_2 є власником земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Горожанської сільської ради, із кадастровими номерами: 6124283200:01:001:0063, площею 1,2052 га (08.08.2014 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6656604); 6124283200:01:001:1030, площею 0,5497 га (08.08.2014 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6656863); 6124283200:01:001:2097, площею 0,0671 га (08.08.2014 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6657083). Водночас щодо ОСОБА_4 , власниці сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126136, Головне управління не володіє інформацією про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва взамін згаданого сертифіката. 
Рішенням Горожанської сільської ради від 14.02.2003 б/н «Про погодження Проекту поділу земельних ділянок (масивів) на земельні частки (паї) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та передачу земельних часток (паїв) в приватну власність власникам сертифікату» у додатку №2 (Список померлих громадян, спадкоємці яких отримають земельні частки (паї) у приватну власність після переоформлення права власності в установленому порядку) зазначено ОСОБА_4 . Зокрема, для спадкоємців ОСОБА_4 зарезервовано земельні ділянки, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею – 1,38 га, за складом угідь: рілля – ділянка № НОМЕР_1 площею – 0,98 га, пасовища – ділянка № НОМЕР_2 площею – 0,35 га, сад – ділянка № НОМЕР_3 площею – 0,05 га. Окрім того, зазначили, що з 01.01.2013 року територіальними органами Держгеокадастру не здійснюється державна реєстрація речових прав на земельні ділянки, а у Державному земельному кадастрі наявна, серед іншого, інформація про земельні ділянки перенесені з Державного реєстру земель, у визначеному законодавством порядку. Думки щодо заявлених позовних вимог не висловили. 

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою також витребувано в приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Садівського М. А. копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Монастириської державної нотаріальної контори – копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області – копію поземельної книги на земельні ділянки з кадастровими номерами 6124283200:01:001:0063, 6124283200:01:001:1030, 6124283200:01:001:2097, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього – Чортківського району) Тернопільської області.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 17.02.2026 року задоволено клопотання адвоката Андрусенка І. Я. та витребувано в Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків, присвоєний Грабар Є. М., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в Тернопільського державного нотаріального архіву – копію спадкової справи № 289 за 2002 рік, заведеної після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 21.04.2026 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. 

Позивач ОСОБА_1 та її представник – адвокат Андрусенко І. Я. в судове засідання не з`явилися, проте адвокат Андрусенко І. Я. подав заяву, в якій просить розглянути справу за їхньої відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Представник відповідача Приватного підприємства «Горожанка» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області (далі – ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області) в судове засідання не з`явився, проте в письмових поясненнях у справі просить розглянути справу за їхньої відсутності. 
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 23.06.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд встановив такі обставини.
Як відомо з фотокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054 від 10.09.2004 року ОСОБА_4 на підставі розпорядження Монастириської райдержадміністрації № 138 від 13.05.2003 року належали земельні ділянки площею 1,21 га, 0,55 га та 0,07 га (загальна площа 1,83 га), призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільській області, кадастрові номери 6124283200:01:001:0063, 6124283200:01:001:1030, 6124283200:01:001:2097 відповідно.
ОСОБА_3  померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим Горожанською сільською радою Монастириського району Тернопільської області, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 02 від 05.01.2007 року.
За життя ОСОБА_3 (паспорт НОМЕР_5 , виданий 22.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_6 ) склала заповіт, посвідчений 04.06.2006 року секретарем Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області Томкевич Г. Й. (реєстровий № 15), згідно з яким заповіла усе належне їй майно ОСОБА_1 (позивачці).
Відповідно до листа Головного управління ДПС у Тернопільській області № 5375/6/19-00-12-02-03 від 02.03.2026 року згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків фізична особа ОСОБА_3 була зареєстрована в Державному реєстрі за РНОКПП НОМЕР_6 , який закрито 10.02.2007 року на підставі отримання ДПС із Державного реєстру актів цивільного стану громадян інформації про фізичних осіб, які померли. 
Згідно з довідками № 159 від 02.04.2025 року та № 171 від 16.06.2025 року, виданими виконавчим комітетом Монастириської міської ради, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована до дня смерті одна за адресою: АДРЕСА_1 .
За змістом відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівського М. А. № 11/01-16 від 10.02.2026 року після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.10.2025 рокузаведено спадкову справу № 95/2025 за заявою ОСОБА_1 .
Як відомо з матеріалів цієї спадкової справи, 21.10.2025 року  ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право не спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На день її смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 1,83 га, що розташована на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. 
Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 20.08.2025 року у справі № 603/364/25, яке набрало законної сили 20.09.2025 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Монастириської міської ради Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, визначено позивачці додатковий строк – три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Суд встановив, що усвідоцтві про смерть серії НОМЕР_4 від 05.01.2007 року та заповіті, посвідченому 04.06.2006 року секретарем Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області Томкевич Г. Й. (реєстровий № 15), спадкодавець позивачки зазначена як ОСОБА_3 , а в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054 від 10.09.2004 року – як ОСОБА_4 .
Також в матеріалах спадкової справи № 95/2025 від 21.10.2025 рокунаявна інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 82961118 від 21.10.2025 року, згідно з якою 06.04.2006 року посвідчено заповіт ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 (№ у спадковому реєстрі - 44069828, № в реєстрі нотаріальних дій - 15).
Окрім того, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 82961143 від 21.10.2025 року після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , Монастириською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 289 від 09.08.2002 року, а також видано свідоцтво про право на спадщину ВАА № 713340 від 09.08.2002 року. 
За інформацією Державного нотаріального архіву Тернопільської області № 215/01-17 від 10.04.2026 року Монастириською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 289 від 09.08.2002 року до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Як відомо з матеріалів цієї спадкової справи, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 69 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 від 27.12.2001 року. 
09.08.2002 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті матері – ОСОБА_3 . 
У матеріалах вказаної спадкової справи наявна довідка № 379 від 02.08.2002 року, видана Монастириським районним відділом земельних ресурсів, відповідно до якої у книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) в господарстві с. с. «Горожанка» с. Горожанка зареєстровано сертифікат ТР № 0126136 за № 136 на ім`я ОСОБА_3 . 
09.08.2002 року ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті його матері – ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_8 . Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається, серед іншого, з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності селянської спідки «Горожанка» с. Горожанка Монастириського району Тернопільської області, розміром 1,59 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало померлій ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126136, виданого Монастириською районною державною адміністрацією 16.12.1996 року, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів 18.12.1996 року.
Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-5625/2-25 від 25.12.2025 року двом громадянкам з іменем « ОСОБА_4 » згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області (далі - Книга), на підставі розпорядження Монастириської районної державної адміністрації № 333 від 12.12.1996 року видано два сертифікати на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126136 та серії ТР № 0126154. Про їх отримання свідчать підписи власників та записи за № 136 та № 154.
Одній ОСОБА_4 згідно з Книгою записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам с. Горожанка території Горожанської сільської ради за рахунок земель колективної власності с. с. «Горожанка» Монастириського району Тернопільської області 10.09.2004 року видано державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ТР № 075054) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,83 га (у тому числі рілля – 1,21 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:0063, пасовища – 0,55 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:1030, сад – 0,07 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:2097) відповідно до розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації № 138 від 13.05.2003 року. Документ видано 10.09.2004 року власниці, зареєстровано за № 020465300156.
Також Книга містить відмітку про отримання ОСОБА_4 державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054 взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126154. 
Станом на 25.12.2025 року земельні ділянки, права на які посвідчено виданим ОСОБА_4 державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054, перебувають у власності громадянина ОСОБА_2 відповідно до розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації № 203-од від 21.07.2014 року. Зокрема, ОСОБА_2 є власником земельних ділянок, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Горожанської сільської ради, кадастровий номер 6124283200:01:001:0063 (площа 1,2052 га, 08.08.2014 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6656604), кадастровий номер 6124283200:01:001:1030 (площа 0,5497 га, 08.08.2014 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6656863), кадастровий номер 6124283200:01:001:2097 (площа 0,0671 га, 08.08.2014 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 6657083).
Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області № 29-19-0.2131-5535/2-25 від 17.12.2025 року ОСОБА_4 згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Монастириською районною державною адміністрацією Тернопільської області, 18.12.1996 року видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126136, площею 1,59 умовних кадастрових гектарів, відповідно до розпорядження Монастириської районної державної адміністрації № 333 від 12.12.1996 року. Про його отримання свідчить підпис власниці та запис за № 136. Водночас за даними Державного земельного кадастру, на час підготовки інформації, відповідно до положень статей 125, 126 Земельного кодексу України, які діяли до 01.01.2013 року, відомостями про видачу державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянці ОСОБА_4 Головне управління не володіє. Щодо резервування за спадкоємцями ОСОБА_4 земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель колективної власності с. с. «Горожанка» ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області зазначило, що рішенням Горожанської сільської ради від 14.02.2003 б/н «Про погодження Проекту поділу земельних ділянок (масивів) на земельні частки (паї) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та передачу земельних часток (паїв) в приватну власність власникам сертифікату» у додатку № 2 (Список померлих громадян, спадкоємці яких отримають земельні частки (паї) у приватну власність після переоформлення права власності в установленому порядку) зазначено ОСОБА_4 . Зокрема, для спадкоємців ОСОБА_7 зарезервовано земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,38 га, за складом угідь: рілля площею 0,98 га (номер ділянки НОМЕР_1 ), пасовища площею 0,35 га (номер ділянки НОМЕР_2 ), сад площею 0,05 га (номер ділянки 484).
Монастириська міська рада у листі № 1570/02-16 від 18.12.2025 року також підтвердила, що рішенням Горожанської сільської ради від 14.02.2003 року б/н «Про погодження проекту поділу земельних ділянок (масивів) на земельні частки (паї) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області та передачу земельних часток (паїв) в приватну власність власникам сертифікату» у додатку № 2 (Список померлих громадян, спадкоємці яких отримають земельні частки (паї) у приватну власність після переоформлення права власності в установленому порядку) зазначено ОСОБА_4 . Зокрема, для її спадкоємців зарезервовано земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,38 га, за складом угідь: рілля площею 0,98 га (номер ділянки НОМЕР_1 ), пасовища площею 0,35 га (номер ділянки НОМЕР_2 ), сад площею 0,05 га (номер ділянки 484).
В акті погодження меж земельних часток (паїв) при виділенні їх в натурі із земель колективної власності членів, складеному 12.08.2002 року в с. Горожанка Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, наявні, серед іншого, два записи з інформацією про прізвище, ім`я по батькові, № земельної ділянки по жеребню (рілля, корм., сад):
«184 - ОСОБА_4 , 290-580-484;
185 - ОСОБА_4 , 63-280-597».
У Списку громадян, яким передаються земельні частки (паї) в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Горожанської сільської ради Монастириського району (додаток № 1 до рішення сесії Горожанської сільської ради Монастириського району від 14.02.2003 року) наявний запис під № 156, згідно з яким загальна площа земельної частки (паю) ОСОБА_4 становить 1,83 га, з яких рілля – 1,21 га (№ зем. частки (паю) 63), пасовище – 0,55 га (№ зем. частки (паю) 280), сад – 0,07 га (№ зем. частки (паю) 597).
У Списку померлих громадян, спадкоємці яких отримають земельні частки (паї) у власність після переоформлення права власності в установленому порядку на території Горожанської сільської ради Монастириського району (додаток № 2 до рішення сесії Горожанської сільської ради Монастириського району від 14.02.2003 року) наявний запис під № 26, згідно з яким загальна площа земельної частки (паю) ОСОБА_4 становить 1,38 га, з яких рілля – 0,98 га (№ зем. частки (паю) 290), пасовище – 0,35 га (№ зем. частки (паю) 580), сад – 0,05 га (№ зем. частки (паю) 484).
Рішенням Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 22.05.2003 року б/н «Про заміну сертифікатів на право на земельну частку (пай) на Державні акти на право приватної власності на землю» задоволено прохання власників сертифікатів на право на земельну частку пай, виділено їм в натурі земельні ділянки згідно з виданими сертифікатами та видано їм державні акти на право приватної власності на землю згідно зі списком, що додається до рішення. 
Так, у вказаному списку наявні, серед іншого, два записи з інформацією про прізвище, ім`я та по батькові, номер та серію сертифікату, місце проживання, примітку:
«184. ОСОБА_4 , ТР-0126136, с. Горожанка Монастириського р-ну, помер;
185. ОСОБА_4 , ТР-0126154, с. Горожанка Монастириського р-ну». 
Розпорядженням голови Монастириської районної державної адміністрації Тернопільської області № 203-од від 21.07.2014 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (за межами населеного пункту) ОСОБА_2 . Також передано ОСОБА_2 земельну частку загальною площею 1,8220 га (рілля – 1,2052 га, пасовище – 0,5497 га, сад – 0,0671 га), що розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (за межами населеного пункту). 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 передав земельну ділянку площею 0,0671 га (№ запису про право власності 6657083, дата державної реєстрації 08.08.2014 року) в оренду ПП «Горожанка» (код ЄДРПОУ 22103634) до 31.12.2039 року згідно з договором оренди землі від 31.12.2024 року. 
За змістом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 передав земельну ділянку площею 0,5497 га (№ запису про право власності 6656863, дата державної реєстрації 08.08.2014 року) в оренду ПП «Горожанка» (код ЄДРПОУ 22103634) до 31.12.2039 року згідно з договором оренди землі від 08.08.2014 року і договором щодо внесення змін до договору від 31.12.2024 року. 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 передав земельну ділянку площею 1,2052 га (№ запису про право власності 6656604, дата державної реєстрації 08.08.2014 року) в оренду ПП «Горожанка» (код ЄДРПОУ 22103634) до 31.12.2039 року згідно з договором оренди землі від 31.12.2024 року. 
У Поземельній книзі, відкритій 08.07.2014 року відділом Держземагенства у Монастириському районі на земельну ділянку з кадастровим номером 6124283200010010063, наявні, серед іншого, такі відомості про земельну ділянку: площа – 1,2052 га, цільове призначення – землі сільськогосподарського призначення, А 01.01 – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (запис № 001 від 08.07.2014 року); власник – ОСОБА_2 , податковий номер – НОМЕР_9 , паспорт громадянина України НОМЕР_10 , дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно – 08.08.2014 року, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав – 6656604 (запис № 003 від 19.08.2014 року); орендар земельної ділянки – ПП «Горожанка», податковий номер – 22103634, вид речового права – право оренди земельної ділянки, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно – 31.12.2024 року, строк дії речового права – 31.12.2039 року (запис № 009 від 26.03.2025 року).
До Поземельної книги, відкритої 08.07.2014 року відділом Держземагенства у Монастириському районі на земельну ділянку з кадастровим номером 6124283200010011030, внесено, серед іншого, такі відомості про земельну ділянку: площа – 0,5497 га, цільове призначення – землі сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (запис № 001 від 08.07.2014 року); власник – ОСОБА_2 , податковий номер – НОМЕР_9 , паспорт громадянина України НОМЕР_10 , дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно – 08.08.2014 року, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав – 6656863 (запис № 003 від 19.08.2014 року); орендар земельної ділянки – ПП «Горожанка», податковий номер – 22103634, вид речового права – право оренди земельної ділянки, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно – 08.08.2014 року, строк дії речового права – 31.12.2039 року (запис № 010 від 26.03.2025 року).
У Поземельній книзі, відкритій 08.07.2014 року відділом Держземагенства у Монастириському районі на земельну ділянку з кадастровим номером 6124283200010012097, наявні, серед іншого, такі відомості про земельну ділянку: площа – 0,0671 га, цільове призначення – землі сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (запис № 001 від 08.07.2014 року); власник – ОСОБА_2 , податковий номер – НОМЕР_9 , паспорт громадянина України НОМЕР_10 , дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно – 08.08.2014 року, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав – 6657083 (запис № 003 від 19.08.2014 року); орендар земельної ділянки – ПП «Горожанка», податковий номер – 22103634, вид речового права – право оренди земельної ділянки, дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно – 31.12.2024 року, строк дії речового права – 31.12.2039 року (запис № 008 від 10.04.2025 року).

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, зазначеному законом. 
За змістом ст. 328 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону (абз. 2 ч. 2 ст. 373 ЦК України).
Суб`єктивне право власності на землю виникає на підставах та у порядку, визначеному, перш за все Земельним кодексом України (далі – ЗК України), а також іншими законами України, що регулюють земельні правовідносини. 
За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. 
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до приписів ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків встановлених цим кодексом та іншими законами України.
У силу ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації (постанова Верховного Суду від 24.01.2020 року в справі № 910/10987/18).
Відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду відомості державного реєстру прав на нерухомість презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тобто державна реєстрація права за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права, але створює спростовувану презумпцію права такої особи (пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19).
Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Відповідно до ч. 4 ст. 388 ЦК України, якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.
Велика Палата Верховного Суду в п. 84 постанови від 09.11.2021 року (справа № 466/8649/16-ц) зазначила, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права.
Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника (п. 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 року в справі № 910/2861/18).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин, що передбачено ч. 1 ст. 1235 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу).
За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. 
Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Верховний Суд України у постанові від 23.01.2013 року в справі № 6-164цс12 дійшов висновку, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього.
Оскільки відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, право на витребування майна від добросовісного набувача, передбачене ст. 388 ЦК України, переходить до спадкоємців власника.
Схожих висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 20.04.2021 року в справі № 727/967/16-ц, від 14.06.2023 року в справі № 715/2438/21, від 19.06.2023 року в справі № 521/4328/16-ц, від 10.07.2023 року в справі № 757/11526/19-ц, від 20.06.2024 року в справі № 465/4103/21 тощо.
На підставі наведеного, спадкоємець, який прийняв спадщину, може пред`являти віндикаційний позов.

Отже, суд встановив, що в с. Горожанка Монастириського району (теперішнього – Чортківського району) Тернопільської області в період поділу земельних ділянок (масивів) колективної власності с. с. «Горожанка» на земельні частки (паї) проживали дві різних людини зі схожими анкетними даними: ОСОБА_5 , яка була матір`ю відповідача та померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і спадкоємцем за заповітом якої є позивачка у справі – ОСОБА_1 . Їм обом було видано сертифікати на право на земельну частку (пай): серії ТР № 0126136 та серії ТР № 0126154. 
Спадкодавець позивачки – ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Монастириської районної державної адміністрації № 138 від 13.05.2003 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054 від 10.09.2004 року взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0126154. Вказаним державним актом було посвідчено її право власності на спірні земельні ділянки загальною площею 1,83 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у тому числі рілля – 1,21 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:0063, пасовище – 0,55 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:1030, сад – 0,07 га, кадастровий номер 6124283200:01:001:2097, розташовані на території Горожанської сільської ради. 
Інша ОСОБА_5 , власниця сертифікату ТР № 0126136, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 і за життя не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. Відповідач ОСОБА_2 успадкував право на земельну частку (пай) відповідно до сертифіката на земельну частку ТР № 0126136, виданого на ім`я його матері – ОСОБА_3 як спадкоємець за законом. У 2014 році відповідач затвердив у Монастириській районній державній адміністрації документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Водночас при реєстрації права власності на земельні ділянки за ним помилково зареєстровані ділянки, які належали спадкодавцю позивачки – ОСОБА_3 . 
Спадкодавець позивачки – ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дані про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, відсутні. 
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що спірні земельні ділянки площею 1,21 га, 0,55 га та 0,07 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником яких була ОСОБА_5 згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054 від 10.09.2004 року, та які успадкувала позивачка ОСОБА_1 , перейшли у власність відповідача ОСОБА_2 за відсутності на те відповідних правових підстав.
Позивачка ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом спірних земельних ділянок після смерті ОСОБА_3 має право на їх витребування.

Водночас суд також встановив, що спірні земельні ділянки перебувають до 31.12.2039 року в оренді відповідача ПП «Горожанка», за яким в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано інше речове право – право оренди земельної ділянки. 
З огляду на наведене суд зазначає таке. 
Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотною умовою договору оренди землі, серед іншого, є умова щодо об`єкта оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки), що передбачено ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».
За змістом ст. 3 Закону України «Про оренду землі», ст. 761 ЦК України, ч. 8 ст. 93 ЗК України, об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.
Згідно зі ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.
Частиною 2 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Як вже згадувалось, ст. 387 ЦК України визначає, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Водночас за приписами п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Отже, відповідно до вимог ст. ст. 330, 388 ЦК України право власності на земельну ділянку, яку було відчужено поза волею власника не набувається добросовісним набувачем, оскільки це майно може бути у нього витребуване. Право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою цього майна. 
Окрім того, в постанові від 17.11.2021 року (справа № 672/386/20) Верховний Суд, аналізуючи положення п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зробив висновок про те, що внесення змін до запису про державну реєстрацію права власності на підставі рішення суду про задоволення віндикаційного позову лише щодо останнього власника ніяким чином не може призвести до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником. Таким чином, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися.
У зв`язку з наведеним Верховний Суд зазначив, що витребування спірної земельної ділянки також у орендаря, який виступає користувачем земельної ділянки, тобто останнім набувачем, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав власника майна.
Оскільки відповідач ОСОБА_2 набув право власності на спірні земельні ділянки не у встановленому законом порядку, та, як наслідок, був їх володіючим невласником і не мав права ними розпоряджатися, вказане, на переконання суду, свідчить про невідповідність укладених в подальшому договорів оренди землі вимогам ст. ст. 3, 4 Закону України «Про оренду землі», ст. 761 ЦК України, ч. 8 ст. 93 ЗК України, якими передбачено, що орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи. А тому користування ПП «Горожанка» спірними земельними ділянками на підставі договорів оренди землі, укладених з ОСОБА_2 , не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. 
Вищевказаними договорами оренди землі, предметом яких є спірні земельні ділянки, порушуються інтереси позивачки ОСОБА_1 , якій ці земельні ділянки належать на праві власності як спадкоємцю. Відповідач ПП «Горожанка» є володільцем спірних земельних ділянок, за ним зареєстроване інше речове право – право оренди вказаних земельних ділянок, а тому порушує права дійсного їх власника. Отже, витребування спірних земельних ділянок також і в орендаря ПП «Горожанка», на думку суду, відповідатиме меті віндикаційного позову, спрямованого на захист прав дійсного власника.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У ч. 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідачів.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 182, 317, 319, 321, 328, 373, 387, 388, 1216-1218, 1223, 1233-1236, 1268, 1270, 1296 ЦК України, ст. ст. 81, 93, 152, 153 ЗК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Горожанка», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння – задовольнити. 
Витребувати на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Горожанка» земельні ділянки площею 1,2052 га, 0,5497 га та 0,0671 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Горожанської сільської ради Монастириського району (теперішнього - Чортківського району) Тернопільської області, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ТР № 075054, кадастрові номери 6124283200:01:001:0063, 6124283200:01:001:1030, 6124283200:01:001:2097 відповідно. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 50 (п`ятдесят) коп. сплаченого судового збору.
Стягнути з Приватного підприємства «Горожанка» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 50 (п`ятдесят) коп. сплаченого судового збору.

Копію повного заочного рішення направити відповідачу протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 .
Відповідач: Приватне підприємство «Горожанка», місцезнаходження: вул. Київська, 199, м. Рахів Рахівського району Закарпатської області, код ЄДРПОУ 22103634.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Лисенка, 20-А, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ 39766192.

Головуючий суддя    І. М. Галіян