Справа № 569/7685/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Рівне 

Рівненський міський суд Рівненськоїобласті в складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у порядку спеціального судового провадження у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.01.2024 за №22024180000000005 по обвинуваченню:
ОСОБА_8  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вуглегірськ Донецької області, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не судимого, працюючого начальником «4 пожежно-рятувального загону федерально протипожежної служби державної протипожежної служби головного управління МНС Росії по ЛНР», розташованого у м. Кадіївка (раніше - м. Стаханов) Луганської області, (інші відомості відсутні,) 
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_8  будучи громадянином України, усвідомлюючи факт наявної збройної агресії РФ проти України, а також суспільну небезпеку своїх дій, направлених на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, будучи ідеологічно проросійськи мотивованою особою, у невстановлений органом досудового розслідування час, але не раніше 29.03.2023, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Кадіївка (раніше - м. Стаханов) Луганської області, діючи умисно, добровільно перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану та погодившись на пропозицію представників влади РФ, зайняв керівну посаду у незаконному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме, посаду начальника «4 пожежно-рятувального загону федеральної протипожежної служби державної протипожежної служби головного управління МНС Росії по ЛНР», розташованого у м. Кадіївка (раніше - м. Стаханов) Луганської області, на якій перебуває по даний час.
Таким чином, ОСОБА_8 , реалізовуючи свої повноваження на вищезазначеній посаді, своїми умисними діями сприяє становленню, утриманню та зміцненню окупаційної влади РФ, шляхом безпосередньої участі у функціонуванні псевдодержавного органу РФ на тимчасово окупованій території України, з метою недопущення здійснення контролю українською владою на території м. Кадіївка (раніше - м. Стаханов) Луганської області, тим самим вчинивши дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності та державній безпеці України.
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (inabsentia), останній показань суду не надавав, клопотань на адресу суду також не подавав.
Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.
Розгляд кримінального провадження відбувся колегією суддів. 
Відповідно до ухвали колегії суддів від 1 червня 2026 року, вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.
Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_8 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК.
Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (inabsentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (inabsentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою inabsentia, слідчий суддя Рівненського міського суду в ухвалі суду від 24 березня 2026 року, виходив із того, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, та його поведінка узгоджуються з вимогами, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України. Відповідною ухвалою суду, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого. (т.1а.п. 275-277)
Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. 
Відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.
З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.
Повістки про виклик ОСОБА_8 , повідомлення про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та на стадії судового розгляду надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення» та на офіційному веб-сайті, Офісу генерального прокурора, Рівненського міського суду Рівненської області, а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_8 на виконання вимог ч.2 ст.297–5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від сторони захисту, на адресу суду не надходили.
Дорученням Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 19.03.2026 №1-17-206-000650, адвоката ОСОБА_7 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечити надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . (т.1 а.п.263)
З огляду на зазначене, орган досудового розслідування, вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів, для виклику обвинуваченого ОСОБА_8 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника, реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.
Після постановлення ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 , відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України, реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.
Як вказано вище, відповідно до ухвали колегії суддів, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , здійснювалось спеціальне судове провадження. У судових засіданнях призначеного до розгляду кримінального провадження, приймала участь захисник ОСОБА_7 , яка також здійснювала захист обвинуваченого, на стадії досудового розслідування і обізнана з матеріалами кримінального провадження, від початку здійснення спеціального досудового розслідування.
Разом з тим, судом вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим, на кожне судове засідання останній викликалася у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Рівненського міського суду Рівненської області.
Захисник обвинуваченого здійснювала дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймала участь у дослідженні доказів, виступала у судових дебатах, заперечувала запропоновану прокурором міру покарання для її підзахисного.
Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення, вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Колегія суддів вважає, що названі вище заходи вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , був поінформований належним чином про дати розгляду провадження, а також дотримані його права на захист (представництво) у суді.
Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні, не заперечувала щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. Стверджувала, що не мала можливості узгодити праву позицію щодо захисту підзахисного, з підстав відсутності будь яких контактів з останнім, який можливо продовжує проживати на окупованій території України. Вважає, що прокурор в судових дебатах попросив призначити суд досить суворе покарання для ОСОБА_8 , який є особою раніше не судимою. Просила суд, призначити покарання підзахисному із урахуванням ст.. 50, 69 КК України, тобто більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. 
За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, наявні правові підстави, проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.
Дослідивши всі докази кримінального провадження, взявши до уваги позицію захисника, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 доводиться сукупністю письмових доказів, допитами свідків, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Так,протоколом огляду інтернет ресурсів від 22.08.2025, (в ході досудового розслідування) оглянуто веб-сайт «дзен.ру», а саме сторінку, яка розміщена на даному веб-сайті та яка публічно доступна в мережі Інтернет, за URL- адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 
Із огляду судом вказаної сторінки слідує, що на ній міститься оприлюднені відомості стосовно ОСОБА_10 .
Зокрема, на даній інтернет-сторінці розміщена стаття від 14.02.2023 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », в якій розповідається про нібито обстріл міста Стаханов з боку українських військових. При цьому, інтерв`ю надає «полковник ОСОБА_11 ». Нижче відображено зміст статті: «Мы продолжаем публикацию материалов из прифронтового города Стаханова ЛНР, подготовленных ОСОБА_12 , главным редактором газеты « ІНФОРМАЦІЯ_5 », который полтора месяца находился в командировке в Стаханове. Саперы города Стаханова работают без выходных 21 января украинские боевики нанесли очередной удар по городу Стаханову в ЛНР.
Разрушено несколько административных зданий, повреждено четыре жилых дома. На каждый «прилет» выезжает отряд пожарной части, в состав которой входит взвод инженерно-саперных работ.
Крім цього, на вказаній сторінці містяться фотознімки, на яких зображено ОСОБА_10 , одягненого у форму незаконної організації «МЧС ЛНР» та відповідними шевронами із позначкою «МЧС ЛНР» та прапором т.зв. «ЛНР», а також шевроном із написом « ОСОБА_13 "
Також в публікації містяться додаткові відомості стосовно ОСОБА_10 та його причетність до т.зв. «ЛНР».
Також, нижче відображено зміст статті: «Мы остались верны Родине» Коллектив пожарной части вспоминает 2014 год, когда был проведен референдум о самоопределении ЛНР, начались военные действия, регулярные обстрелы. Люди боялись и бомбежек, и неизвестности. В городе проходила эвакуация мирных жителей. Тогда ОСОБА_14 собрал весь коллектив пожарно-спасательного отряда и объявил, что он остается работать и не бросит часть, несмотря ни на что. 90 процентов сотрудников вместе с ним приняли решение остаться.
В коллективе отряда говорят: «Мы остались верны Родине, пожарной части и своему командиру».
Надалі об`єктом огляду є веб-сайт «Информационный вестник», а саме інформаційна сторінка, яка розміщена на даному веб-сайті та яка публічно доступна в мережі Інтернет, за URL-адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_6 . В ході огляду цієї сторінки встановлено, що на ній міститься оприлюднені відомості стосовно ОСОБА_10 , а саме його причетність до зайняття посади начальника т.зв. «4-го пожарно-спасательного отряда федеральной Государственной противопожарной службы Главного управления МЧС России по ЛИР». Зокрема, на вказаній інтернет-сторінці міститься публікація під назвою «Спасатели дали клятву верности служению Отчизне», яка розміщена на сайті «Информационный вестник» 05.07.2023.
«Специалисты в погонах обязались свято соблюдать Конституцию Российской Федерации и федеральные законы, быть бдительными, мужественными, честными при исполнении гражданского и служебного долга. Ритуал принятия присяги всегда занимал особое место в системе МЧС.
Это наиболее торжественный и волнующий момент в жизни каждого сотрудника ведомства, священная клятва верности служению народу, Отечеству. Церемония принятия Присяги на верность Российской Федерации и ее народу прошла в пожарноспасательном подразделении МЧС ЛНР г.Кировска. По словам начальника 20-й пожарно-спасательной части 4-го пожарноспасательного отряда федеральной Государственной противопожарной службы Главного управления МЧС России по ЛНР ОСОБА_15 , вначале клятву верности Отчизне дали представители офицерского состава в г. Стаханове, где их поздравил с важным событием начальник 4-го пожарно-спасательного отряда ОСОБА_14 .
Об`єктом огляду є веб-сайт «МБУ "ЦТ библиотека г. Стаханова"», а саме інформаційна сторінка, яка розміщена на веб-сайті та яка публічно доступна в мережі Інтернет, за URL - адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 
В ході огляду вказаної сторінки встановлено, що на ній міститься оприлюднені відомості стосовно ОСОБА_10 , а саме його анкетно - біографічні дані та інформація про причетність до зайняття посади начальника «Стахановского государственного пожарно-спасательного отряда Министерства чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий». Зокрема, на вказаній інтернет-сторінці міститься наступна інформація: «Почетные граждане города» ОСОБА_16 Начальник Стахановского государственного пожарно-спасательного отряда Министерства чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий.
Родился 1 сентября 1965 года. Образование высшее. На службе с января 1990 года, в должности начальника - с февраля 2015 года.
Крім цього, наявний фотознімок ОСОБА_8 , який одягнений у форму зразка т.зв. «МЧС ЛНР», з наявними погонами полковника (т. 1 а.п. 120-140).
Відповідно до протоколу огляду інтернет ресурсів від 25.08.2025, в ході якого оглянуто мережі Інтернет веб-сайт «YouTube», а саме інформаційна сторінка, яка розміщена на даному веб-сайті та яка публічно доступна мережі Інтернет заURL-адресою: https://www.youtube.com/watch?v=kumhbQLFcdo&ab_channel=MЧС Луганської народной Республики.
В ході огляду вказаної сторінки встановлено, що на ній міститься відеозапис.
Під відеозаписом міститься інформація, що відеозапис завантажений та розміщений на сайті «YouTube» користувачем (пабліком) даної мережі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (посилання на паблік власника відеозапису https://www.youtube.com/@M4CJlyraHCKOHHapo4HOHPecny6nHKH.
Із відтвореного відеозапису слідує, що на 3 хвилині 18 секунді в кадрі з' являється особа чоловічої статі ззовні схожа на ОСОБА_8 , одягнена у спец форму синього кольору, характерну для підрозділів т.зв. «МЧС ЛНР» (Зображення 3). При цьому, на формі на грудях та на плечі містяться наліпки (шеврони) з написом «МЧС ЛНР», а також прапор т.зв. «ЛНР». Крім цього, наявні пагони звання підполковника. В ході подальшого перегляду на 3 хвилині 19 секунді з' являється інформаційне повідомлення з написом - « ОСОБА_14 ». Надалі об`єктом огляду є веб-сайт «Вконтакте.ру"», а саме інформаційна сторінка, яка розміщена на даному веб-сайті та яка публічно доступна в мережі Інтернет, за URLадресою:https://vk.com/album259469565_269170649?z=photo259469565_457282370%2Falbum259469565_269170649.
В ході огляду вказаної сторінки виявлено фотознімок, на якому розміщені особи у спеціальній формі зразка т.зв. «МЧС ЛНР», у правій частині фотознімку зафіксовано ОСОБА_8 . Під фотознімком міститься підпис «День МЧС». Дата завантаження фотознімка 27.12.2019 (т. 1, а.п. 142-169) 
Відповідно до висновку судової експертизи, проведеної за спеціальністю 6.2 «Ідентифікація особи за ознаками зовнішності за матеріальними зображеннями» №СЕ-19/118-25/13585-ФП від 30.09.2025, згідно якої об`єкти, які наданні на дослідження, придатні для ідентифікації за особами та зображена одна й та ж особа ОСОБА_8 (т. 1 а.п. 170-184).
Із досліджених судом показань допитаного в якості свідка ОСОБА_17 , (здійснених в умовах воєнного стану, які зафіксовані за допомогою технічних засобів відео фіксації) з яких слідує, що були отримані у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, та зафіксовані оперативним працівником регіонального органу безпеки, на виконання доручення слідчого, за допомогою технічних записів відео фіксації.
Вказаний свідок надав пояснення, що безпосередньо знає особу ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 оскільки тривалий час (в певний період) вони разом проходили службу в органах ДСНС України в Луганській області. Може впізнати ОСОБА_8 за прикметами: високий зріст, крупної тіло будови, має темне волосся з сивиною, широке чоло, широкий ніс, крупне обличчя, глибоко посаджені очі.(т. 1 а.п. 296-301).
Із дослідженого судом протоколу та відеозапису пред`явлення особи для впізнання від 18.03.2026, слідує, що свідок ОСОБА_17 серед 4 осіб, зображених на фотознімках, впізнав на фотознімку №3 громадянина України ОСОБА_8 за рисами обличчя, а саме: крупне обличчя, глибоко посаджені очі, темне волосся з сивиною, пряме, широке чоло, широкий ніс. Доволі високого зросту, крупної тіло будови. (т. 1 а.п. 302-307). 
Враховуючи, що допит названого вище свідка у кримінальному провадженні здійснювався в умовах воєнного стану та його свідчення фіксувались за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації, колегія суддів використовує їх як докази в цьому провадженні. Використання наведених свідчень як докази в суді передбачено ч.11 ст.615 КПК України. 
Відповідно до інформації ДСНС Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 15.08.2025, ОСОБА_8 дійсно проходив службу в підрозділах Головного управління у період з січня 1990 року по грудень 2014 року (т. 1 а.п. 237-238).
Відповідно до відомостей – Вимога ДІАП УкраїниОСОБА_8 як підозрювану особу, постановою суду від 08.07.2015 в іншому кримінальному провадженні, було оголошено у розшук, за вчинення кримінального правопорушення - ч.1 ст.258-3 КК України.
Будь – які відомості про те, що ОСОБА_8 був позбавлений громадянства України відсутні.
Наведені докази в їх сукупності, не мають між собою протиріч, є узгодженими, а тому, суд бере їх до уваги.
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винним.
Неможливість проведення судом допиту обвинуваченогоОСОБА_8 ,  не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду, щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним інкримінованого діяння.
При цьому, судом врахована практика Європейського суду з прав людини.
Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).
Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченогоОСОБА_8 ,  органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.111 КК України, які виразились у державній зраді, а саме – діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану. 
Передбачених законом підстав, для визнання доказів у справі неналежними та недопустимими, у судовому засіданні не встановлено.
Не заслуговує уваги позиція захисника в судовому засіданні, про призначення покарання підзахисному ОСОБА_8 із урахуванням ст.. 50, 69 КК України, тобто більш м`якого покарання, ніж передбачено законом. 
На думку колегії суддів, враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, відсутні підстави для призначення обвинуваченій особі, більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує, що вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 , кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий.
Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченомуОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із позицією прокурора в судових дебатах, взявши до уваги позицію захисника, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає можливим призначити покаранняОСОБА_8 , необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з ізоляцією його від суспільства, тобто у виді позбавлення волі та з конфіскацієювсього належного йому на праві власності майна. 
Суд призначає покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений злочин.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченогоОСОБА_8 ,  на користь держави, документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової портретної експертизи в сумі вісім тисяч девятьсот чотирнадцять гривень. 
Письмові речові докази (документи)CD-R диски, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Обраний запобіжний захід обвинуваченомуОСОБА_8 , необхідно залишити попередній – тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 березня 2026 року. (т.1а.п.284-286)
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, колегія суддів,  

у х в а л и л а:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Обраний запобіжний захід ОСОБА_8 – тримання під вартою, без визначення розміру застави, відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 24 березня 2026 року залишити до набрання вироком законної сили. 
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 , рахувати з моменту його затримання.
Цивільний позов не заявлений.
Стягнути із  ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової портретної експертизи в сумі вісім тисяч девятьсот чотирнадцять гривень. 
Письмові речові докази (документи), CD-R диски - залишити в матеріалах кримінального провадження. 
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1 
Судді ОСОБА_2 
ОСОБА_3