441/679/25 2/441/54/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
06 липня 2026 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Перетятько О.В.,
за участю секретаря судових засідань Сороки М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок Львівської області цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Струс Наталії Ярославівни до Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом, -
в с т а н о в и в :
представник ОСОБА_2 - адвокат Струс Н.Я. звернулася до суду із позовом, просила про встановлення факту родинних відносин, і зокрема, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю позивача та визнання за останнім права на земельну частку (пай) площею 1, 50 ум.кад.га та земельну частку (пай) площею 0, 77 ум.кад.га, що на території Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області (СТзОВ «Грімне»), в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивувала тим, що батько позивача - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті проживав і був зареєстрований на АДРЕСА_1 . Разом з ним на час смерті проживала і була зареєстрована його дружина, мати позивача - ОСОБА_3 , яка шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном прийняла спадщину після смерті чоловіка, однак не оформила її належним чином. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_3 , на випадок смерті вона за життя розпорядилася належним їй майном, склавши заповіт, посвідчений 06 серпня 1994 року головою виконкому Грімнівської сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області та зареєстрований в книзі нотаріальних дій за № 15, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла синові - ОСОБА_2 02 березня 2007 року позивачу державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , зокрема, на грошові вклади, які належали ОСОБА_4 , спадкоємцем якого, в свою чергу, була його дружина ОСОБА_3 .
Позивач звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 також на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТзОВ «Грімне» в селі Грімне Львівського району Львівської області розміром 0, 77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0094948 та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТзОВ «Грімне» в селі Грімне Львівського району Львівської області розміром 1, 50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0096075 чоловікові ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Однак державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області листом № 79/01-16 від 26 лютого 2025 року відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельні частки (паї), оскільки надані правовстановлюючі документи на таке майно видані після смерті спадкодавців - ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Крім того, зазначила, що при підготовці позову до суду встановлено, що в свідоцтві про народження позивача по батькові матері помилково зазначено « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про смерть, документами, поданими нотаріусу при оформленні спадкової справи, а також іншими долученими до справи документами, в яких по батькові матері позивача зазначено правильно - « ОСОБА_6 ». Просила позов задовольнити.
Ухвалою судді від 11 квітня 2025 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, а 22 травня 2025 року справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі його правонаступника.
06 квітня 2026 року до участі у справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , провадження у справі поновлено.
Представник позивача - адвокат Струс Н.Я. подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила про розгляд справи за відсутності сторони позивача.
Представник відповідача Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області міський голова Черевичник І.І. в судове засідання не з`явився у відзиві на позовну заяву від 21 травня 2025 року позов не заперечив, просив про розгляд справи за відсутності представника.
У зв`язку з неявкою в судове засідання усіх учасників справи, з дотриманням вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяви учасників процесу про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Так, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухвалою суду від 28 жовтня 2025 року провадження у справі зупинено до залучення до участі у справі його правонаступника.
06 квітня 2026 року до участі у справі залучено правонаступника позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , провадження у справі поновлено.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами.
За положеннями пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.
Встановлення факту того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , має для позивача юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки - оформлення спадщини після її смерті.
Із копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 убачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Грімне Рудківського району Львівської області, його батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Згідно з матеріалами справи, зокрема, копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , витягом з книги реєстрації сертифікатів на середню земельну частку (пай) № 883 від 16 грудня 2008 року, витягами з погосподарських книг, довідками, виданими старостою Грімненського старостинського округу, а також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 березня 2007 року, по батькові матері ОСОБА_2 правильно зазначається як « ОСОБА_6 ».
Згідно копії свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 81 рік, у селі Грімне Городоцького району Львівської області.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Аналізуючи вище викладені обставини, докази, надані на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що про факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказують в сукупності зібрані та оглянуті докази, наявні в матеріалах справи, встановлення юридичного факту не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, безпосередньо породжує юридичні наслідки та позбавляє можливості оформити спадщину, іншого способу для підтвердження цього факту не існує, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і їх взаємний зв`язок в сукупності, суд вважає, що вимога позивача про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.
Як встановлено судом, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Грімне Рудківського району Львівської області, його батьки - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_3 05 липня 2006 року, що убачається із копій свідоцтв про смерть Серія НОМЕР_3 та Серія НОМЕР_2 .
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 є дочкою ОСОБА_2 , що убачається із копій свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_4 , свідоцтва про народження Серія НОМЕР_5 та свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_6 .
Як убачається із матеріалів спадкової справи № 29/2025 приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Романчук-Василик В.Р. ОСОБА_7 є спадкоємцем, а відповідно правонаступником після смерті ОСОБА_2 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав та був зареєстрований у житловому будинку, розташованому на АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується довідками, виданими виконкомом Комарнівської міської ради Львівського району Львівської області, а також відповідними витягами з погосподарської книги № 1 за 1991-1995 роки по селу Грімне.
Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, однак, як встановлено судом, його дружина ОСОБА_3 , продовжуючи проживати у спільному житловому будинку та фактично володіючи й користуючись спадковим майном, в порядку, передбаченому законодавством, чинним на момент відкриття спадщини, прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, що підтверджується, зокрема, витягом з погосподарської книги № 1 за 2006-2010 роки по селу Грімне, відповідно до якого ОСОБА_3 значиться власником (користувачем) житлового будинку та земельних ділянок за вищевказаною адресою.
Сесією Грімнівської сільської Ради народних депутатів Городоцького району Львівської області другого скликання 24 лютого 1995 року ухвалою № 4 затверджено списки громадян, які мають право на одержання середньої земельної частки при роздержавленні земель сільської ради, до яких включені, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Рішенням Городоцької районної ради народних депутатів Львівської області від 22 квітня 1996 року № 84 затверджено проєкти роздержавлення земель колективних сільськогосподарських підприємств, в тому числі по Грімненській сільській раді.
23 листопада 2010 року на ім`я ОСОБА_4 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0096075, згідно з яким останньому передано у власність земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СТзОВ «Грімне» в селі Грімне Львівського району Львівської області, розміром 1, 50 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі рішення Городоцької районної державної адміністрації Львівської області від 22 квітня 1996 року № 84.
16 грудня 2008 року на ім`я ОСОБА_3 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0094948, згідно з яким останній передано у власність земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності СТзОВ «Грімне» в селі Грімне Львівського району Львівської області, розміром 0, 77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), на підставі того ж рішення Городоцької районної державної адміністрації Львівської області від 22 квітня 1996 року № 84.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Грімне Городоцького району Львівської області. На випадок смерті вона за життя склала заповіт, посвідчений 06 серпня 1994 року головою виконкому Грімнівської сільської ради народних депутатів Городоцького району Львівської області, зареєстрований в книзі нотаріальних дій за № 15, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла синові - ОСОБА_2 . Як убачається з відповідної відмітки на заповіті, вчиненої секретарем Грімнівської сільської ради 12 жовтня 2007 року, заповіт не відмінявся і не змінювався.
02 березня 2007 року державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Богаченко Н.С. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , на підставі статті 1261 ЦК України, зокрема, на грошові вклади, які знаходились в Ощадкасі за № 6324/032 місто Комарно та за № 6324/040 село Грімне на особових рахунках та належали чоловіку ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , спадкоємцем якого була його дружина - ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.
Разом з тим, ОСОБА_2 також звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірне майно - земельні частки (паї), однак листом № 79/01-16 від 26 лютого 2025 року державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області Шаравара В.В. повідомила про неможливість видачі такого свідоцтва, оскільки Сертифікати на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0094948 та Серія ЛВ № 0096075 видані на ім`я померлих ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) після їх смерті.
Як роз`яснено у пункті першому постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються за правилами ЦК в редакції 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Згідно статті 524 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , спадкоємство здійснюється за законом та за заповітом.
Згідно статті 9 ЦК України правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється зі смертю.
Як убачається із матеріалів справи, Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0096075 від 23 листопада 2010 року на ім`я ОСОБА_4 , як і Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0094948 від 16 грудня 2008 року на ім`я ОСОБА_3 , видані після їх смерті.
У постанові Верховного Суду від 25 лютого 2021 року у справі № 587/2672/19 зроблено висновок, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були членами колективного сільськогосподарського підприємства на території Грімнівської сільської ради, на момент розпаювання земель та за життя внесені до списку осіб, включених для розрахунку середньої земельної частки.
Сесією Грімнівської сільської Ради народних депутатів Городоцького району Львівської області другого скликання 24 лютого 1995 року прийнято ухвалу № 4 про затвердження списків громадян, які мають право на одержання середньої земельної частки при роздержавленні земель сільської ради, до яких включені, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Рішенням Городоцької районної ради народних депутатів Львівської області від 22 квітня 1996 року № 84 затверджені проєкти роздержавлення земель колективних сільськогосподарських підприємств та частки земель за межами цих підприємств по сільських Радах, в тому числі по Грімнівській сільській раді.
Такі документи не були та не могли бути надані спадкоємцем нотаріусу під час оформлення спадкових прав, проте долучені до позову ОСОБА_2 та підтверджують оспорюване право спадкодавців.
При вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК.
Зокрема, паювання сільськогосподарських земель започатковано Указом Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», згідно з яким паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Процедура паювання згідно з цим Указом передбачала низку послідовних етапів, зокрема: виготовлення Державного акта на право колективної власності на землю та складання списку членів колективного сільськогосподарського підприємства, які мають право на земельну частку (пай); грошову оцінку угідь, що знаходяться у колективній власності згідно з методикою КМ України; визначення вартості та розміру земельної частки (паю) кожного члена, який визначається в умовних кадастрових одиницях комісією КСП, затвердження районною державною адміністрацією визначених комісією КСП розміру земельної частки (паю); видача громадянам районною державною адміністрацією сертифікату на право на земельну частку (пай) та його реєстрація.
Лише після виконання сукупності наведених умов та отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) та його реєстрації громадянин має право на виділення йому земельної ділянки в натурі з дотримання положень Земельного кодексу України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 11 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема: колишні члени КСП, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 даного Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Згідно із п. 15 Розділу Х Перехідні положення Земельного кодексу України право на земельну частку (пай), яке посвідчено сертифікатом, може бути успадковано.
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Згідно із пунктом 5 цього Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Відповідно до пункту 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно із правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 17 березня 2020 року у справі № 396/1683/18-ц (якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікат на право власності на земельну частку (пай), при вирішенні спору про право на спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». За змістом статей 22, 23 ЗК України в редакції 1990 року особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 924-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай), є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.
Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 при житті набули право на земельні частки (паї), які у подальшому посвідчені відповідними Сертифікатами - Серія  НОМЕР_7 та Серія ЛВ № 0094948, виданими Головою Городоцької районної державної адміністрації 23 листопада 2010 року та 16 грудня 2008 року відповідно.
Згідно норм глави 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За положеннями статей 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем прав та обов`язків після смерті своєї матері - ОСОБА_3 , що підтверджується, зокрема, виданим йому свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02 березня 2007 року; інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, не встановлено.
Спадкоємцем - правонаступником після смерті ОСОБА_2 є його дочка ОСОБА_7 .
З огляду на наведене, а також ураховуючи фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 при житті набув право на земельну частку (пай) площею 1, 50 ум.кад.га, а ОСОБА_3 при житті набула право на земельну частку (пай) площею 0, 77 ум.кад.га, обидві без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), що у колективній власності СТзОВ «Грімне» у селі Грімне Львівського (Городоцького) району Львівської області, згідно Сертифікатів Серія ЛВ № 0096075 та Серія ЛВ № 0094948 відповідно, а отже, такі права є об`єктами прав та обов`язків, що входять до складу спадщини після смерті відповідних спадкодавців; що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийняла шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном його дружина - мати ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а спадщину після смерті останньої на підставі заповіту прийняв її син - позивач ОСОБА_2 ; позивачка є спадкоємцем ОСОБА_2 спадщину прийняла, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, дружина спадкодавця ОСОБА_8 та його дочка ОСОБА_9 від прийняття спадщини відмовились, про що подали письмову заяву, відтак є підстави для визнання за позивачкою права на обидві земельні частки (паї) згідно означених Сертифікатів, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись статтями 4, 10, 89, 209, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, статтями 15, 16, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, статтями 524, 529, 549 ЦК України, в редакції 1963 року, суд -
у х в а л и в :
позов задовольнити.
Встановити юридичний факт, зокрема, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрованою на АДРЕСА_2 ) право на земельну частку (пай) площею 1, 50 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що у колективній власності СТзОВ «Грімне» у селі Грімне Львівського району Львівської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0096075 від 23 листопада 2010 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстрованою на АДРЕСА_2 ) право на земельну частку (пай) площею 0, 77 ум.кад.га, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що у колективній власності СТзОВ «Грімне» у селі Грімне Львівського району Львівської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ № 0094948 від 16 грудня 2008 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Головуючий суддя Перетятько О.В.