Справа №212/4095/26 
1-кп/212/1046/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 травня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження по обвинуваченню 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, з вищою освітою, дитячий лікар-нефролог дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 354, ч. 3 ст. 358 КК України.
Сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачена ОСОБА_4 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , перебуває на посаді дитячого лікаря-нефролога дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради № 132-к від 12.10.2011, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2025 року, в період запровадження в Україні режиму воєнного стану, виник злочинний умисел спрямований на надання пропозиції одержання працівником підприємства неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах третьої особи.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17 березня 2025 року, особа 1 (відомості щодо якої виділені до кримінального провадження № 22025040000002469 від 09.12.2025), яка перебувала на посаді лікаря-педіатра комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Криворізької міської ради № 70-к від 17.11.2014, використовуючи свої особисті зв`язки серед медичних працівників, здійснила надання пропозиції одержання неправомірної вигоди дитячому лікарю-нефрологу дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради № 132-к від 12.10.2011,  ОСОБА_4 , у розмірі 500 доларів США, за надання документів, щодо перебування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 17.03.2025 по 27.03.2025 на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, а саме виписки з історії хвороби стаціонарного хворого, з встановленням діагнозу N00 - гострий нефритичний синдром, який не відповідає дійсності.
В свою чергу дитячий лікар-нефролог дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради № 132-к від 12.10.2011,  ОСОБА_4 , надала документи, щодо перебування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у період з 17.03.2025 по 27.03.2025 на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, без фактичного перебування вказаної особи у лікувальному закладі, а саме виписку з історії хвороби стаціонарного хворого, з встановленням діагнозу N00 - гострий нефритичний синдром, який не відповідає дійсності.
В результаті чого, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала медичні документи, що стали підставою для отримання 28.03.2025 у «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, статус дитини-інваліда віком до 18 років, нібито у зв`язку з наявністю захворювання – гострий гломерулонефрит N00.
В свою чергу, відповідно до результатів повторної Лікарсько-консультативної комісії, проведення якої здійснено спеціалістами Некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» (№ 1291 від 12.11.2025), станом на 12.11.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не має захворювання, яке зумовлює необхідність встановлення їй статусу дитини-інваліда віком до 18 років, що підтверджується висновком № 855838 від 07.11.2025 КНТ «РМЦРЗ» ДОР.
Крім того, за результатами проведення повторної Лікарсько-консультативної комісії, проведення якої здійснено спеціалістами Некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» (№ 1291 від 12.11.2025) встановлено, що статус дитини-інваліда віком до 18 років ОСОБА_6 оформлено без належних на то підстав, у зв`язку з чим було прийняте рішення про скасування ОСОБА_6 статусу дитини-інваліда віком до 18 років.
Таким чином ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді дитячого лікаря-нефролога дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради № 132-к від 12.10.2011, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що на території України введено та не скасовано правовий режим воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного нею діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення здійснила прийняття пропозиції одержання неправомірної вигоди від лікаря-педіатра комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» Криворізької міської ради особа 1 (відомості щодо якої виділені в інше кримінальне провадження № 22025040000002469 від 09.12.2025), у розмірі 500 доларів США, за вчинення дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах третьої особи.
Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30 травня 2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді дитячого лікаря-нефролога дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради № 132-к від 12.10.2011, здійснила підроблення офіційного документа який видається установою, особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою.
Так, дитячий лікар-нефролог дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради № 132-к від 12.10.2011 ОСОБА_4 , діючи умисно, за запропоновану лікарем-педіатром комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради особа 1, здійснила виготовлення та надання підробного документа, щодо перебування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у період з 30.05.2025 по 10.06.2025 на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, без фактичного перебування вказаної особи у лікувальному закладі, а саме виписку з історії хвороби стаціонарного хворого, з встановленням діагнозу хронічний пієлонефрит N02, який не відповідає дійсності.
В результаті чого, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала від особи 1 медичні документи, що стали підставою для отримання 23.06.2025 у «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» Криворізької міської ради, статус дитини-інваліда віком до 18 років, нібито у зв`язку з наявністю захворювання – хронічний пієлонефрит N02.
В свою чергу, відповідно до результатів повторної Лікарсько-консультативної комісії, проведення якої здійснено спеціалістами Некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» (№ 1369 від 28.11.2025), станом на 27.11.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не має захворювання, яке зумовлює необхідність встановлення їй статусу дитини-інваліда віком до 18 років, що підтверджується висновком № 867847 від 21.11.2025 КНТ «РМЦРЗ» ДОР.
Крім того, за результатами проведення повторної Лікарсько-консультативної комісії, проведення якої здійснено спеціалістами Некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» (№1369 від 28.11.2025) встановлено, що статус дитини-інваліда віком до 18 років ОСОБА_7 оформлено без належних на то підстав, у зв`язку з чим було прийняте рішення про скасування ОСОБА_7 статусу дитини-інваліда віком до 18 років.
Таким чином ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді дитячого лікаря-нефролога дитячого нефрологічного відділення комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, згідно наказу головного лікаря комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради № 132-к від 12.10.2011, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що на території України введено та не скасовано правовий режим воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного нею діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, за грошову винагороду, здійснила підроблення офіційного документа який видається установою, особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, повторно.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних злочинів визнала повністю, переказала фабулу обвинувачення, зазначила, що жалкую про те, що погодилася на пропозицію колеги. Вказала, що вона співпрацювала зі слідством, вона зробила для себе висновки щодо подальшої поведінки. Просить не наказувати її строго, не позбавляти волі та надати можливість продовжити працювати та лікувати дітей.
Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнала повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає дослідження доказів у судовому засіданні недоцільним. 
Оскільки фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно, повністю підтверджуються обвинуваченою і беззаперечно визнаються, суд дійшов висновку, що винуватість  ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 354, КК України є доведеною.
За встановлених обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 354 КК України, а саме у прийнятті пропозиції одержання працівником підприємства неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві, в інтересах третьої особи, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа який видається установою, особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме у підробленні офіційного документа який видається установою, особою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, повторно.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, який відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії кримінального проступку та нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, яка за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не зверталася, має позитивну характеристику за місцем роботи, має постійне місце проживання, раніше не судима.
При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
У судовому засіданні обвинувачена свою вину визнала у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаялася, висловлювала жаль з приводу вчиненого, критично оцінювала свої дії, зауважила на тому, що готова нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що вона розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з її вини.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Вказані обставини, в тому числі ступінь фактичної тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та обставини їх скоєння, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, із врахуванням висновків досудової доповіді та даних про особу обвинуваченого, її вік, спосіб життя, те, що обвинувачена під час судового розгляду не намагалася приховати певні обставини, у зв`язку із чим судовий розгляд справи був проведений у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, у сукупності дають підстави суду призначити покарання наближене до мінімальних меж, передбачених санкціями статей обвинувачення. На підставі ч.1 ст.70 КК України обвинуваченій слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш судового покарання більш суворим.
Водночас, при призначенні покарання слід урахувати, що ч. 1 ст. 75 КК України визначено, якщо суд при призначенні покарання, зокрема, у виді обмеження чи позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільненні від відбування покарання з випробуванням.
Підстави звільнення особи від відбування покарання з випробуванням визначив Верховний Суд у постанові від 19 липня 2018 року у справі № 755/6254/17, де указав, що згідно з законом ст. 75 КК України може бути застосована в тому разі, коли при призначенні покарання, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, оскільки звільнення з випробуванням має на меті настання позитивних змін в особистості засудженого та створення в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві.
Іншими словами, умовою звільнення від відбування покарання з випробуванням є наявність таких соціальних чинників, які б давали суду підставу дійти висновку про виправлення і перевиховання без відбування покарання.
Враховуючи вищенаведене, та поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 після вчинення кримінальних правопорушень, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, із врахуванням даних про особу обвинуваченого, яка за місцем роботи характеризується виключно позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, дійсно, а не уявно розкаюється у вчиненому, виявляє щирий жаль з приводу своїх дій та готовність нести покарання за їх вчинення, повністю визнає свою вину, суд вважає за необхідне, та це відповідатиме вимогам закону України про кримінальну відповідальність, застосувати ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання з випробуванням, та покладенням на обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що відповідатиме визначеній законом меті, та в даному конкретному випадку буде справедливим, необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
Речові докази відсутні, цивільний позов не заявлений, запобіжний захід – сплинув.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винуватою вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 354, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України та призначити їй покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на один рік;
- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на два роки;
- за ч. 3 ст. 354 КК України у виді обмеження волі на один рік
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України,  ОСОБА_4  остаточно призначити покарання, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим – два роки обваження волі.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4   від відбування призначеного судом покарання у вигляді обмеження волі із випробувальним строком на два роки.
Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Роз`яснити обвинуваченому, потерпілому, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя               ОСОБА_1