ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua 

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2025 р.  м. Київ Справа № 911/2411/25  

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108
Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Костюк А.С., розглянув заяву (вх.№11276/25 від 24.12.2025) Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2411/25
за первісним позовом Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод»
36014, місто Полтава, вулиця Зіньківська, будинок 6, код ЄДРПОУ 00110792
до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»
08711, Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код ЄДРПОУ 22927045
про стягнення 206607,60 грн заборгованості
за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго»
08711, Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код ЄДРПОУ 22927045
до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод»
36014, місто Полтава, вулиця Зіньківська, будинок 6, код ЄДРПОУ 00110792
про стягнення 1072931,33 грн пені
за участі представників сторін:
позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): не з`явився;
відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Шевченко О.В., посвідчення №9130/10 від 31.07.2020, довіреність від 04.08.2025;
встановив:
У провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа №911/2411/25 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення заборгованості за договором №131/19 про закупівлю (поставку) товарів від 18.09.2023 у розмірі 206607,60 грн та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення 1072931,33 грн пені. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2025 прийнято позовну заяву (вх.№829/25 від 28.07.2025) Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про стягнення заборгованості за договором про закупівлю (поставку) товарів №131/19 від 18.09.2023 у розмірі 206607,60 грн до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2411/25, розгляд справи №911/2411/25 призначено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; встановлено сторонам строки подання заяв по суті спору.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.09.2025 прийнято зустрічний позов (вх.№6970/25 від 15.08.2025) Публічного акціонерного товариства «Центренерго» до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення 1072931,33 грн пені до спільного розгляду з первісним позовом у справі № 911/2411/25, здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №911/2411/25 за правилами загального позовного провадження.
За результатами розгляду справи у судовому засіданні 18.12.2025 проголошено скорочене рішення суду (вступну та резолютивну частини) у справі №911/2411/25 про часткове задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову. 
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшла заява (вх.№11276/25 від 24.12.2025) про ухвалення додаткового рішення.
Згідно із статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частин 1, 2 статті 221, статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.12.2025 призначено судове засідання з розгляду заяви (вх.№11276/25 від 24.12.2025) Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про ухвалення додаткового рішення на 30.12.2025 о 15:30.
У підсистемі ЄСІТС "Електронний суд" від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги (вх.№18107/25 від 29.12.2025).
У судове засідання 30.12.2025 з`явився представник Публічного акціонерного товариства «Центренерго», представник Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом.
За результатами розгляду заяви (вх.№11276/25 від 24.12.2025) Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про ухвалення додаткового рішення у судовому засіданні 30.12.2025 проголошено скорочене додаткове рішення суду (вступну та резолютивну частини) у справі №911/2411/25 про часткове задоволення заяви.
За результатом розгляду заяви (вх.№11276/25 від 24.12.2025) Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2411/25, суд дійшов таких висновків.
Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, прийнятій об`єднаною палатою Касаційного господарського суду, викладено висновок, що практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі №920/13/19 наголосив, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може з власної ініціативи не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не повязаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У звязку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (до таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В обґрунтування заяви про покладення на Публічне акціонерне товариство «Центренерго» судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 140000,00 грн Приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод» зазначає, що рішенням Господарського суду Київської області від 18.12.2025 первісний позов Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» задоволено повністю, а у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Центренерго» відмовлено повністю.
Рішенням Господарського суду Київської області від 18.12.2025 у справі №911/2411/25 первісний позов Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» задоволено частково, а у задоволенні зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Центренерго» відмовлено повністю, зокрема, рішенням суду стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» 157372,80 грн основного боргу, 11542,96 грн пені, 7631,50 грн 3% річних, 30060,34 грн інфляційних втрат та 3099,11 грн судового збору.
За заявою Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про ухвалення додаткового рішення у справі №911/2411/25 заявлено про покладання на Публічне акціонерне товариство «Центренерго» витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 140000,00 грн.
Відповідач у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги зазначає про свою незгоду із вимогою Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» щодо покладення на Публічне акціонерне товариство «Центренерго» 140000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на необґрунтованість визначення цієї суми, її надмірність та неспівмірність зі складністю справи, характером спірних правовідносин, обсягом виконаних робіт та фактичними обставинами справи.
В якості підтвердження витрат на професійну правничу допомогу Приватне акціонерне товариство «Полтавський турбомеханічний завод» надало до суду копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.12.2024, копію додаткової угоди №5 від 01.07.2025, копію додаткової угоди №6 від 15.09.2025 та акт наданих послуг від 18.12.2025.
Так, відповідно до укладеного між Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» та Адвокатським об`єднанням «Гардаріка-Право» договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.12.2024 Адвокатське об`єднання «Гардаріка-Право» здійснює надання клієнту професійної правничої допомоги, зокрема представництво та захист інтересів клієнта у судах усіх інстанцій, у тому числі у справі №911/2411/25. 
Згідно із додатковою угодою №5 від 01.07.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги Адвокатське об`єднання «Гардаріка-Право» надало Приватному акціонерному товариству «Полтавський турбомеханічний завод» правову допомогу у зв`язку із підготовкою та поданням позовної заяви у справі №911/2411/25, здійсненням аналізу документів, підготовкою процесуальних документів, розрахунком інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені за договором №131/19 про закупівлю (поставку) товарів від 18.09.2023, а вартість відповідних послуг сторонами погоджено у розмірі 20000,00 грн. 
Крім того, відповідно до додаткової угоди №6 від 15.09.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги Адвокатське об`єднання «Гардаріка-Право» надавало Приватному акціонерному товариству «Полтавський турбомеханічний завод» правничу допомогу у зв`язку із поданням Публічним акціонерним товариством «Центренерго» зустрічного позову у справі №911/2411/25, зокрема щодо аналізу документів, підготовки відзиву на зустрічний позов, заперечень та представництва інтересів клієнта у судових засіданнях, а вартість відповідних послуг сторонами погоджено у сумі 120000,00 грн. 
Згідно з актом наданих послуг від 18.12.2025 Адвокатське об`єднання «Гардаріка-Право» надало Приватному акціонерному товариству «Полтавський турбомеханічний завод» правничу допомогу у межах справи №911/2411/25 всього на суму 140000,00 грн. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, зокрема посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю судових засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
З огляду на викладене, суд вважає доведеними обставини існування між Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» та Адвокатським об`єднанням «Гардаріка-Право» договірних правовідносин щодо надання професійної правничої допомоги у справі №911/2411/25, а також погодження сторонами вартості відповідних послуг у загальному розмірі 140000,00 грн.
Водночас, у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку, дії та бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин 6, 7 та 9 статті 129 цього Кодексу.
Зокрема, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.
У зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема ціни позову, характеру спірних правовідносин, складності справи, обсягу матеріалів справи, кількості підготовлених процесуальних документів, кількості судових засідань та тривалості розгляду справи, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Оцінюючи заявлений Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 140000,00 грн, суд враховує характер спірних правовідносин, предмет доказування у справі, обсяг поданих сторонами доказів, кількість та зміст підготовлених процесуальних документів, а також складність справи у розумінні положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
Так, дана справа виникла з договірних правовідносин поставки та стосувалась стягнення заборгованості за договором №131/19 про закупівлю (поставку) товарів від 18.09.2023, а також розгляду зустрічного позову про стягнення пені у зв`язку із порушенням строків виконання договірних зобов`язань.
При цьому, спірні правовідносини у даній справі не вимагали проведення судових експертиз, допиту свідків, дослідження значного обсягу спеціальної технічної документації, вирішення виключної правової проблеми чи аналізу правових позицій Верховного Суду.
Суд також враховує доводи Публічного акціонерного товариства «Центренерго» про те, що аналогічний спір між сторонами вже був предметом судового розгляду у справі №911/649/24, у зв`язку із чим дана справа не потребувала формування нових правових підходів або додаткового вивчення значного масиву фактичних даних.
Також аналогічні спори між сторонами розглянуті у справах № 911/592/24 та № 911/593/24, що також враховано судом як доказ того, що на час надання правничої допомоги у цій справі вивчення спірних правовідносин з метою надання правничої допомоги не потребувало значного часу.
Судом також враховано, що надані Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» документи не містять детального опису виконаних адвокатом робіт, відомостей щодо кількості часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт, погодинного розрахунку вартості послуг, а також інших відомостей, які б дозволяли суду встановити співмірність заявленої до стягнення суми витрат із фактичним обсягом наданої професійної правничої допомоги.
При цьому, суд враховує, що відповідно до додаткової угоди №6 від 15.09.2025 погоджений сторонами гонорар у сумі 120000,00 грн фактично стосується аналізу документів, підготовки відзиву на зустрічний позов, заперечень та представництва інтересів клієнта у судових засіданнях, проте, вартість цих послуг жодним чином не корелюється з вартістю послуг, що позивач погоджував за аналогічні послуги щодо первісного позову - 20000,00 грн.
Разом із тим, матеріали справи не містять доказів того, що виконання зазначених робіт потребувало такого обсягу часу та юридичної складності, який би об`єктивно виправдовував покладення на іншу сторону спору витрат на професійну правничу допомогу саме у розмірі 120000,00 грн, який суттєво відрізняється від попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат позивача, що вказаний у первісній позовній заяві у розмірі 20000,00 грн.
Окрім того, суд враховує співвідношення заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу із предметом спору, складністю справи, характером спірних правовідносин, кількістю підготовлених процесуальних документів, тривалістю розгляду справи та фактичним обсягом процесуальних дій, які здійснювались під час розгляду справи №911/2411/25.
При цьому, суд зазначає, що визначений сторонами у договорі розмір гонорару є обов`язковим виключно для адвоката та клієнта, однак, не є безумовною підставою для покладення відповідних витрат у повному обсязі на іншу сторону спору без оцінки їх необхідності, обґрунтованості та співмірності конкретним обставинам справи.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлений Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 140000,00 грн є завищеним та не відповідає критеріям співмірності, розумності та пропорційності до предмета спору та фактичних обставин даної справи.
Відповідно до пункту 9 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У первісній позовній заяві Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу зазначений у сумі 20000,00 грн, натомість, у відзиві на зустрічний позов, який за визначенням зустрічного позову стосується тих самих спірних правовідносин сторін, заявник вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи становить 120000,00 грн. 
Остаточно, після розгляду справи Приватним акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 140000,00 грн.
При цьому, представник заявника у судовому засіданні 18.12.2025 заявив суду усне клопотання про те, що заявник знімає судові витрати на правничу допомогу, що були вказані у позовній заяві у розмірі 20000,00 грн та заявляє про судові витрати, що вказані у відзиві на зустрічну позовну заяву, що було внесено до протоколу цього судового засідання, натомість, при заявленні остаточних судових витрат у справі заявник не врахував цієї своєї позиції.
Згідно з частиною 6 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
З огляду на характер спірних правовідносин сторін, які вже були предметом розгляду в інших судових справах, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн, які заявник погодив першочергово за додатковою угодою №5 від 01.07.2025 щодо підготовки позовної заяви, аналізу документів, здійснення розрахунків та підготовки процесуальних документів, є співмірними характеру спору, обсягу фактично виконаних робіт та критерію розумної необхідності судових витрат, а їх погодження позивачем свідчило про реальний характер вартості правничої допомоги у цій справі - у такому розмірі заявник оцінював можливу вартість послуг правничої допомоги, з урахуванням вищевказаних висновків суду про те, що у Господарському суді Київської області вже розглянуті три справи у подібних правовідносинах між сторонами, наслідком чого є дублювання позицій сторін під час розгляду цих справ, а, отже, відсутність розумної необхідності судових витрат у більшому розмірі, ніж у вказаних справах.
Отже, з урахуванням критеріїв реальності та необхідності адвокатських витрат, принципу співмірності судових витрат, характеру спірних правовідносин, складності справи, обсягу фактично виконаних адвокатом робіт та принципу розумності судових витрат, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про ухвалення додаткового рішення та покладення на Публічне акціонерне товариство «Центренерго» витрат Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн.
Отже, оскільки витрати у визначеному заявником розмірі 140000,00 грн не мають характеру необхідних і не являються співмірними з виконаною роботою, суд дійшов висновку, що покладенню на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, підлягають судові витрати Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» у розмірі 20000,00 грн.
В іншій частині судові витрати заявника підлягають залишенню за заявником.
Керуючись статтями 123, 124, 126, 129, 221, 233, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2411/25 (вх.№11276/25 від 24.12.2025) задовольнити частково.
2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (08711, Київська область, Обухівський район, селище міського типу Козин, вулиця Рудиківська, будинок 49, код ЄДРПОУ 22927045) на користь Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» (36014, місто Полтава, вулиця Зіньківська, будинок 6, код ЄДРПОУ 00110792) 20000,00 грн (двадцять тисяч гривень) витрат на правничу допомогу. 
3. У задоволенні іншої частини заяви відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне додаткове рішення суду складено 01.06.2026.

Суддя С.О. Саванчук