ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

12 червня 2026 року	Справа №160/12164/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка полягає у нерозгляді в установлений законом строк скарги № МІРОІ-005 (реєстр. № М-5478/ез від 09.03.2026) про проведення службового розслідування щодо слідчого ОСОБА_2 
- зобов`язати відповідача невідкладно утворити дисциплінарну комісію та призначити службове розслідування за фактом грубого порушення КПК України слідчим ОСОБА_2 , підтвердженого ухвалою суду від 03.03.2026, надати письмову відповідь по суті скарги та результати службового розслідування на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Позов обґрунтований тим, що позивач 06.03.2026 подав до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області скаргу № МІРОІ-005 про проведення службового розслідування та притягнення слідчого ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, яка була зареєстрована 09.03.2026 за № М-5478/ез, однак у встановлений законом строк відповідач не надав відповіді по суті звернення, не прийняв рішення про призначення службового розслідування або відмову в його проведенні, чим, на думку позивача, допустив протиправну бездіяльність. 
Ухвалою від 12 травня 2026 року Дніпропетровський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Витребувано від Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії всіх матеріалів, що стосуються розгляду скарги ОСОБА_1 № МІРОІ-005 (реєстр. № М-5478/ез від 09.03.2026).
Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечував та зазначив, що звернення позивача від 06.03.2026 було розглянуто у встановлений законом строк, а відповідь від 07.04.2026 №158264-2026 направлена позивачу рекомендованим листом. ГУНП вказує, що достатніх підстав для призначення службового розслідування щодо слідчого ОСОБА_2 не встановлено, оскільки сам факт ухвалення слідчим суддею рішення у кримінальному провадженні не є безумовною підставою для дисциплінарного провадження, а оцінка процесуальних дій слідчого здійснюється в порядку КПК України.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, судом встановлено таке.
06.03.2026 позивач звернувся зі скаргою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просив:
1. Невідкладно утворити дисциплінарну комісію та призначити службове розслідування за фактом грубого порушення вимог кримінального процесуального законодавства слідчим СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , що підтверджено ухвалою слідчого судді від 03.03.2026. 
2. У зв`язку з очевидними фактами порушення закону, з метою забезпечення об`єктивності перевірки та недопущення тиску на заявника чи інших учасників провадження, відсторонити слідчого ОСОБА_2 від виконання службових обов`язків у кримінальному провадженні № 12026042350000249 на час проведення службового розслідування, або вирішити питання про заміну слідчого у даному провадженні. 
3. За результатами службового розслідування притягнути слідчого ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, передбаченої ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. 
4. Письмові результати проведеної перевірки та прийняте рішення надіслати на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» та п. 13 Порядку № 930.
Вказана скарга зареєстрована відповідачем 09.03.2026 за вх. № М-5478/ез.
Відповідач листом №158264-2026 від 07.04.2026 надав відповідь на скаргу позивача від 06.03.2026 та повідомив, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області розглянуто скаргу від 06.03.2026 вих. № МИРОІ-005 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими СВ Самарійського РВП ГУНП у кримінальному провадженні № 12026042350000249 та інших питань. СВ Самарійського РВП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249, в якому позивач має процесуальний статус потерпілого та допитаний відповідно до статусу. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249 триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення повних обставин скоєння кримінального правопорушення. Керівництвом СУ ГУНП в порядку ст. 39 КПК України надані вказівки про проведення у кримінальному провадженні № 12026042350000249, слідчих (розшукових) дій та встановлено строк їх виконання. Роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КПК України позивач маєте право подати слідчому клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Приписами статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення врегульовано Законом України "Про звернення громадян".
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" №393/96-ВР від 02.10.1996 року (далі Закон №393/96-ВР) громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За приписами статті 3 Закону №393/96-ВР заява (клопотання) звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.
Відповідно до статті 7 Закону №393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Статтею 15 Закону №393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи, відповідно вимог ст. 16 Закону №393/96-ВР, подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
Частиною першою статті 18 Закону №393/96-ВР регламентовано, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Згідно з частиною 1 статті 20 Закону №393/96-ВР, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Водночас оцінка дій відповідачів надається судом з врахуванням діючих на час спірних правовідносин норм Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 року № 930 (далі Порядок № 930) саме з метою забезпечення реалізації громадянами конституційного права на звернення, відповідно до приписів Закону № 393/96-ВР.
Згідно пункту 13 Порядку №930, усі звернення громадян, що надходять до органів (підрозділів) поліції, підлягають обов`язковій класифікації за встановленими ст. 3 Закону 817/1490/18 видами, а саме: пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) та скарги:
пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, удосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства;
заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та законодавством їхніх прав та інтересів або повідомлення про порушення законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо;
скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.
Відповідно п.1 розд. IV Порядку №930, керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.
Відповідно п.1 розд. IV Порядку №930, безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.
Згідно п. 5 розд. IV Порядку №930, звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.
Вимогами п. 13 розд. IV Порядку №930 передбачено, що відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.
Вимогами п. 14 розд. IV Порядку №930 передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.
Порядок розгляду скарг врегульовано розділом V.
Так, за кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України (п. 2 розд. V Порядку).
Згідно п. 3 розд. V Порядку №930, за результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків.
Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь.
Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга. (п. 4 розд. V Порядку)
У разі визнання скарги громадянина обґрунтованою або такою, що підлягає задоволенню, забезпечується повнота і своєчасність її розгляду, приймаються рішення відповідно до законодавства України і негайно вживають заходів щодо поновлення порушених прав громадянина (п. 4 розд. V Порядку №930).
У разі необхідності підпорядкованому органу (підрозділу) поліції може бути доручено проведення додаткової перевірки конкретних обставин чи відомостей (фактів), викладених у зверненні громадянина, відповідно до законодавства України (п. 4 розд. V Порядку №930).
Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів (підрозділів) поліції, має право ознайомитися з матеріалами перевірки. Ознайомлення з матеріалами перевірки здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про захист персональних даних" (п. 5 розд. VI Порядку №930).
У межах цієї справи позивач просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яка, на його думку, полягає у нерозгляді у встановлений законом строк скарги № МІРОІ-005, зареєстрованої відповідачем 09.03.2026 за вх. № М-5478/ез, а також зобов`язати відповідача утворити дисциплінарну комісію, призначити службове розслідування щодо слідчого ОСОБА_2 та надати письмову відповідь по суті скарги. 
За результатами розгляду звернення відповідачем надано позивачу письмову відповідь листом від 07.04.2026 № 158264-2026, у якій повідомлено, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області розглянуто скаргу від 06.03.2026 вих. № МИРОІ-005 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими СВ Самарійського РВП ГУНП у кримінальному провадженні № 12026042350000249 та інших питань. СВ Самарійського РВП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249, в якому позивач має процесуальний статус потерпілого та допитаний відповідно до статусу. Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12026042350000249 триває, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення повних обставин скоєння кримінального правопорушення. Керівництвом СУ ГУНП в порядку ст. 39 КПК України надані вказівки про проведення у кримінальному провадженні № 12026042350000249, слідчих (розшукових) дій та встановлено строк їх виконання. Роз`яснено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КПК України позивач маєте право подати слідчому клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Отже, з матеріалів справи судом встановлено, що вказане звернення позивача було прийнято відповідачем до розгляду, зареєстровано у встановленому порядку та розглянуто у межах строку, визначеного статтею 20 Закону України «Про звернення громадян». 
Суд також враховує, що у межах цієї адміністративної справи позивачем обрано спосіб захисту у вигляді визнання протиправною саме бездіяльності відповідача, яка, за твердженням позивача, полягає у нерозгляді його скарги № МІРОІ-005 та ненаданні відповіді у встановлений законом строк. 
Отже, предметом доказування у цій частині є встановлення факту невчинення відповідачем дій, які він зобов`язаний був вчинити відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та Порядку № 930, а саме: прийняти звернення, зареєструвати його, розглянути в межах компетенції та повідомити заявника про результати такого розгляду.
При цьому суд звертає увагу, що позивач у заявлених позовних вимогах не просить визнати протиправною відповідь відповідача від 07.04.2026 № 158264-2026, не оскаржує її зміст, мотиви, повноту чи обґрунтованість. 
Крім того, після подання відповідачем відзиву, у якому наведено обставини розгляду звернення та надання відповіді, позивач не подав відповіді на відзив і не спростував доводів відповідача належними та допустимими доказами. 
Відтак твердження позивача про нерозгляд його скарги та ненадання відповіді не підтверджуються матеріалами справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, оскільки відповідач розглянув звернення позивача у встановлений законом строк та повідомив його про результати такого розгляду. 
Відповідно, правові підстави для задоволення позовної вимоги про визнання бездіяльності протиправною відсутні, а похідна вимога про зобов`язання відповідача вчинити певні дії не підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

У адміністративному позові - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 12.06.2026.

Суддя Н.Є. Калугіна