Справа №295/17849/25
Категорія 54
2/295/3613/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.05.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі: 
головуючого – судді Полонця С.М.,
 
секретаря с/з – Лукасевич А.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної митної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Житомирська митниця, про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, -

 
встановив:

 
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 16790,52 грн., з яких 3487,35 грн. – 3% річних, 13303,17 грн. – інфляційні нарахування, при цьому, посилається на те, що рішенням суду від 21.11.2024 року визнано протиправними та скасовано рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів від 17.08.2023 року. Внаслідок винесення вказаного рішення про коригування митної вартості позивач понесла витрати у вигляді сплати надмірних сум митних платежів. При поданні первинної декларації від 16.08.2023 року позивачем було сплачено 10.08.2023 року митні платежі в розмірі 128000,00 грн. Внаслідок винесення вищезазначеного рішення про коригування позивачем 17.08.2023 року було доплачено митні платежі в сумі 65750,00 грн. Сума помилково/надмірно сплачених платежів позивачем склала 62580,45 грн. 25.06.2025 року Житомирською митницею було повернуто шляхом безготівкового зарахування на банківських рахунок позивача кошти в сумі 62580,45 грн. Таким чином, в період часу з 17.08.2023 року по 25.06.2025 року відповідач по справі та третя особа неправомірно користувалися коштами позивача, що дає можливість нарахувати за вказаний період часу інфляційні втрати та 3% річних за неправомірне користування чужими коштами.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.12.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2026 року закрито провадження у справі.
Постановою житомирського апеляційного суду від 19.03.2026 року ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 29.01.2026 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 01.04.2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін; клопотання відповідача про заміну неналежного відповідача та клопотання третьої особи про заміну відповідача на належного відповідача, залишено без задоволення; клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, залишено без задоволення.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 21.04.2026 року клопотання Державної митної служби України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, залишено без задоволення.
Відповідач надав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову.
Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він просить задовольнити позов.
Представник третьої особи надала заперечення на відповідь на відзив, в яких просить відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 року у справі №240/34841/23, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101000/2023/000225/1 від 17.08.2023 року.
Внаслідок винесення Житомирською митницею рішення про коригування митної вартості товарів позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , понесла витрати у вигляді сплати надмірних сум митних платежів.
Так, позивачем подавалась митна декларація №23UA101020030830U4 від 16.08.2023 року, відносно якої було сформовано картку відмови та винесено рішення про коригування митної вартості товарів, яке скасовано вищезазначеним рішенням суду.
При поданні вказаної митної декларації позивачем було сплачено 10.08.2023 року митні платежі в розмірі 128000,00 грн.
Внаслідок винесення Житомирською митницею рішення про коригування митної вартості товарів, яке у подальшому скасовано судом, позивачем 17.08.2023 року було доплачено митні платежі в розмірі 65750,00 грн.
Згідно листа Житомирської митниці від 11.06.2025 року у зв`язку з набранням законної сили рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 митницею внесено відмітку про скасування рішення про коригування митної вартості товару від 17.08.2023 до АСМО «Інспектор». Як наслідок – виникли надміру сплачені до держбюджету митні платежі в сумі 62580,45 грн., у тому числі: ввізне мито (121) – 19556,39 грн. ПДВ (128) – 43024,06 грн.
25.06.2025 року Житомирської митницею було повернуто шляхом безготівкового зарахування на банківський рахунок позивача кошти в сумі 62580,45 грн. двома окремими платежами – 19556,39 грн. та 43024,06 грн.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні полощення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України).
Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.
Судом встановлено, що у Житомирської митниці, як органу, який приймав скасоване рішення про коригування митної вартості товарів, виникло перед позивачем грошове зобов`язання на підставі факту набуття майна без достатньої правової підстави у вигляді повернення позивачеві сплачених коштів на підставі рішення про коригування митної вартості товарів. Адже, правова підстава, у відповідності до ст. 1212 ЦК України, на якій були набуті надмірно сплачені кошти – відпала. Вказаний обов`язок щодо повернення переплачених коштів Житомирська митниця виконала, що і не заперечується позивачем.
При цьому, суд зазначає, що у зв`язку із скасуванням рішення митниці в судовому порядку, таке рішення втратило свою юридичну силу з моменту його прийняття. Відповідно, зобов`язання у відповідності до статті 625 ЦК України повернути кошти у митниці виникло не з моменту набрання законної сили судового рішення в адміністративній справі, а з моменту отримання коштів митницею за скасованим рішенням – на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави.
Протиправне рішення митниці призвело до позбавлення можливості позивача здійснювати свої право щодо майна за період перебування цих коштів не у вільному обігу позивача, а тому, на переконання суду, справедливим, законним та обґрунтованим є стягнення з митниці трьох відсотків річних саме за період з дати отримання переплаченої суми коштів до дати їх фактичного повернення – тобто, за період, коли позивач була позбавлена можливості з незалежної від неї причини та внаслідок прийнятого протиправного рішення Житомирською митницею розпоряджатись своїм майном.
Таким чином, в період часу з 17.08.2023 року по 25.06.2025 року відповідач по справі та третя особа неправомірно користувалися коштами позивача, що дає можливість нарахувати за вказаний період часу інфляційні втрати в розмірі 13303,17 грн. та 3% річних в розмірі 3487,35 грн. за неправомірне користування чужими коштами.
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.
Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд вирішує питання судових витрат. 
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, ст.ст. 509, 524, 533-535, 625 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.
Стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 16790 грн. 52 коп., з яких: 3487 грн. 35 коп. – 3% річних та 13303 грн. 17 коп. – інфляційні втрати.
Стягнути з Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000 грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Державна митна служба України; місце знаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11Г; код ЄДРПОУ 43115923.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Житомирська митниця; місце знаходження: 10003, м. Житомир, вул. Перемоги, 25; код ЄДРПОУ 44005610.

Суддя: