Справа № 638/6876/20
Провадження № 2/638/486/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
04 травня 2026 року        м. Харків
Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді     Шишкіна О.В.,
за участю секретаря судового засідання  Лозової А.О.,
представника позивача   Буряковської О.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою,
в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду міста Харкова надійшла позовної заяви Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 161 274,72 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що рішенням Харківської міської ради від 28.04.2004 № 54/04 
«Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним 
та фізичним особам» громадянці ОСОБА_1 надано в оренду строком 
до 01.05.2009 року земельну ділянку площею 0,1086 га по АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування літнього майданчика кафе та госприміщень. На підставі зазначеного рішення між Харківською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, зареєстрований 22.07.2004 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 63120/04. Після закінчення строку дії договору ОСОБА_1  не повернула земельну ділянку до земель запасу міста та продовжувала здійснювати фактичне використання земельної ділянки. Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 12.02.2019 року № 32/19, земельна ділянка, що була у користуванні ОСОБА_1 згідно з договором оренди землі від 22.07.2004 року № 63120/04 строком до 01.05.2009 року, площею 0,1086 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 передана орендарем до земель запасу міста. Неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 складає 161 274,72 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 
Провадження у справі відкрито. 
Ухвалою суду від 25 листопада 2025 року в порядку п.4 ч.2 ст. 197 ЦПК України замінено первинних відповідачів, до участі у справі залучено ОСОБА_1 .
Відповідач ОСОБА_1 у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подала, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними матеріалами, що відповідає положенням ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Сторони в судове засідання 04.05.2026 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином і в установленому законом порядку.
Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач причини неявки в судове засідання не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався.
Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України). У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання повторно без поважних причин не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд, зі згоди позивача, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Харківської міської ради від 28.04.2004 року № 54/04 
«Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним 
та фізичним особам» громадянці ОСОБА_1 надано в оренду строком 
до 01.05.2009 року земельну ділянку площею 0,1086 га по АДРЕСА_1 для експлуатації та обслуговування літнього майданчика кафе та госприміщень. 
На підставі зазначеного рішення між Харківською міською радою 
та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, зареєстрований 22.07.2004 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 63120/04.
Згідно з п. 8 Договору його укладено строком до 01.05.2009 року 
для експлуатації та обслуговування літнього майданчика кафе 
та госприміщень.
Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається наступне:
ОСОБА_2 набула право приватної власності 
на нежитлову будівлю літ. «Т-1» загальною площею 37 кв.м. на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 15.03.2004 року.
19.04.2004 року право приватної власності на нежитлову будівлю 
літ. «Т-1» загальною площею 37 кв.м. перейшло від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №2971, 19.04.2004 року.
28.12.2012 року право приватної власності на нежитлову будівлю літ. «Т-1» загальною площею 37 кв.м. перейшло від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 на підставі договору дарування №10733, 30.11.2011.
05.07.2017 року частки права приватної власності на нежитлову будівлю 
літ. «Т-1» загальною площею 37 кв.м. перейшла від ОСОБА_3 до ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу №1359 від 05.07.2017 року.
05.07.2017 року частки права приватної власності на нежитлову будівлю 
літ. «Т-1» загальною площею 37 кв.м. перейшла від ОСОБА_3 до ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №1362 від 05.07.2017 року.
04.10.2018 року частки права приватної власності на нежитлову будівлю 
літ. «Т-1» загальною площею 37 кв.м. перейшла від ОСОБА_5 до ПП «В.В Плюс» на підставі договору купівлі-продажу №2309 від 04.10.2018 року.
03.12.2018 року частки права приватної власності на нежитлову будівлю 
літ. «Т-1» загальною площею 37 кв.м. перейшла від ОСОБА_4 до ПП «В.В Плюс» на підставі договору купівлі-продажу № 2859 від 03.12.2018 року.
Відповідно до умов договору оренди земельну ділянку загальною площею 0,1086 га по  АДРЕСА_1 надано для експлуатації та обслуговування літнього майданчика кафе 
та госприміщень строком до 01.05.2009 року.
Згідно з п. 37 Договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Додаткова угода про поновлення договору оренди землі 
не укладалась, а отже договір оренди землі від 22.07.2004 року № 63120/04 припинив свою дію.
Після закінчення строку дії договору ОСОБА_1  не повернула земельну ділянку до земель запасу міста та продовжувала здійснювати фактичне використання земельної ділянки.
Згідно з п.п. ї) п. 31 договору оренди землі від 22.07.2004 року, зареєстрований за № 63120/04, неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку вноситься у розмірах, визначених цим договором. 
Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки 
від 12.02.2019 року № 32/19, земельна ділянка, що була у користуванні ОСОБА_1 згідно з договором оренди землі від 22.07.2004 року № 63120/04 строком до 01.05.2009 року, площею 0,1086 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 передана орендарем до земель запасу міста. 
Згідно з п. 9 договору розмір орендної плати в місяць за земельну ділянку становить: 2004 рік - 847,62 грн.; 2005 рік – 1093,7 грн.; 2006 рік – 1558,52 грн.; з 2007 року – 2734,25 грн.
Пунктом 10 договору оренди землі від 22.07.2004 року № 63120/04 встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснювалося з урахуванням індексів інфляції.
ОСОБА_1 повинна була сплатити за період з 18.05.2017 року по 03.12.2018 року орендну плату за користування земельною ділянкою: за період 18.05.2017 року по 31.05.2017 року – 4804,94 грн., за період 01.06.2017 року по 30.11.2018 року – 209 116,84 грн., за період 01.12.2018 року по 03.12.2018 року – 1215,24 грн., а всього – 215 137,02 грн.
Згідно листа ГУ ДПС у Харківській області від 20.02.2025 року 
№ 3571/5/20-40-24-05-06 фізична особа ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) перебувала на обліку в ГУ ДПС платником орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 з 22.07.2004 року по 12.02.2020 року. Заборгованість по орендній платі станом на 18.02.2025 року становить 161 274, 72 гривень. 
Отже, заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою ОСОБА_1 складає 161 274,72 грн.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2419,12 грн.
Керуючись статтями 2, 4, 12-13, 77-81, 131, 133, 137, 141, 223, 259, 263-265, 267-268, 274-279, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в :
Позовні вимоги Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код: НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код: 04059243) 161 274? (сто шістдесят одна тисяча двісті сімдесят чотири) грн. 72 коп. в якості відшкодування заборгованості з орендної плати за користування земельною ділянкою 
по АДРЕСА_1 площею 0,1086 га. відповідно 
договору оренди від 22.07.2004 року, зареєстрованого за № 63120/04.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код: НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код: 04059243) витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 419 (дві тисячі чотириста дев`ятнадцять) грн. 12 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя          О.В. Шишкін