Справа № 635/6345/21
Провадження №  1-кп/545/148/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року	м. Полтава	

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого- адвоката ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 12021221160000484 від 06.07.2021 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.02.2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
05.07.2021 у ранковий час доби близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом відчинення замикаючого пристрою хвіртки, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав належне потерпілій ОСОБА_6 майно, а саме: електролобзик «DeWALT» DW333К, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №106 від 22.07.2021 становить 5897,00 грн. 
У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, ОСОБА_4 , 10.07.2021 у ранковий час доби, близько 05 год. 00 хв., більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, маючи намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом відчинення замикаючого пристрою хвіртки, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав належне потерпілій ОСОБА_6 майно, а саме: індукційну плиту «Domotec MS-5872», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 105 від 22.07.2021 становить 1798,00 грн.
У подальшому, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Своїми умисними та протиправними діями, які полягали у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненого повторно, ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України. 
Ухвалою суду від 29.04.2026 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння за ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду від 10.07.2021 року та закрито в цій частині кримінальне провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому, усвідомив незаконність своїх дій, просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки ОСОБА_4 , вину визнав повністю, щиросердно розкаявся у скоєному, потерпілій шкоду відшкодував. Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву в якій зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, при призначенні покарання покладалася на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчиненого повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, репутацію обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, стан здоров`я, який відповідно до довідки акту огляду медико-соціальною експертною комісією має інвалідність другої групи з 31.10.2023 року.
Обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає: визнання вини, щире каяття.
Обставинами, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та являлись передумовою для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.
З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання відповідно до санкцій ч. 3 ст.185 КК України, позицію потерпілої та захисника обвинуваченого, які просили призначити обвинуваченому більш м`яке покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 мінімальне покарання передбаченого санкцією статті 185 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі.
Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин до ухвалення щодо нього вироку Харківським районним судом Харківської області від 10.09.2021 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 395 КК України до покарання у виді арешту 3 три місяці, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому за цим вироком, застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.
Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 того факту, що злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, відноситься до категорії тяжкого злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, вину в скоєному визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, відшкодував шкоду потерпілій, про що надав квитанцію, а також враховуючи позицію потерпілої сторони, яка претензій до обвинуваченого не має, позицію сторони обвинувачення, та захисту, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, із звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст. 124 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання відбуте повністю вироком Харківського районного суду Харківської області від 10.09.2021 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. 
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Речові докази- електричний лобзик «DeWALT» DW333К, шир 20 см., довж. 30 см., індукційну плиту Domotec MS 5872 чорного кольору, довж. 60 см., шир. 38 см- після набрання вироком законної сили залишити власнику- ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати за проведені експертизи в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривні 21 копійок.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя	ОСОБА_7