УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/6733/25 Головуючий у 1-й інст. Сусловець М. Г. 
Номер провадження №33/4805/934/26
Категорія ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Костюкович С. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Костюкович С.І., з участю секретаря судового засідання Колодяжного О.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомир апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП,
встановив:
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп. 
Згідно з постанови місцевого суду, ОСОБА_1 26.11.2025 о 14год. 25хв. на автодорозі М06 235 км керував транспортним засобом Dacia д.н.з. НОМЕР_1 будучи позбавлений права керування транспортними засобами, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена без повного та всебічного дослідження обставин справи, а висновки суду 1-ї інстанції суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Зазначає, що суд першої інстанції незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП, визначивши повторність протягом року з 01.12.2023 по 26.11.2025 р., в той час, як ч.5 ст.126 КУпАП застосовується лише у разі вчинення правопорушення повторно протягом року після набрання законної сили попередньою постановою за ч.2-ч.4 цієї статті КУпАП. Оскільки з 01.12.2023 по 26.11.2025 минуло майже два роки, то ознака повторності протягом року відсутня. Докази на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення 26.11.2025 року в матеріалах справи відсутні. 
Звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно послався як на доказ його вини на постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 6227436 від 26.11.2026, якою його було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки про існування такої постанови йому взагалі нічого невідомо, з урахуванням ще й того, що дата 26.11.2026 ще не наступила.
Посилається на те, що протокол поліцейського сам по собі не може бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаному процесуальному документі міститься лише опис правопорушення.
Зазначає, що місцевий суд розглянув справу у його відсутність, судових повісток як і оскаржуваної постанови до 14.04.2026 р. не отримував.
Разом з тим просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24.02.2026р., оскільки він пропущений з поважних причин.
В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що розгляд справи відбувся без його участі, оскаржувана постанова винесена 24.02.2026 року, однак про її винесення також не знав, копію постанови отримав у Звягельському міськрайонному суді лише 14.04.2026 року.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що він не був присутнім при розгляді справи та винесенні постанови суду першої інстанції, копію постанови отримав 14.04.2026 року, підтверджуються матеріалами справи, а тому, враховуючи зазначені обставини, а також з метою забезпечення доступу до правосуддя, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24.02.2026р.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №524254 від 26.11.2025 вбачається, що 26.11.2025 о 14 год 25 хв на автодорозі М06 235 км ОСОБА_1 керував транспортним засобом Dacia д.н.з. НОМЕР_1 при цьому 16.01.2023 року постановою Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області (номер справи 285/5455/22) був позбавлений права керування транспортним засобом на 10 років, правопорушення вчинено повторно протягом року, ОСОБА_1 постановою ББА 645813 від 22.08.2025 року притягнуто до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП за порушення п.2.1.а ПДР- керування транспортним засобом, особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, за що відповідальність передбачена ч.5 ст.126 КУпАП (а.с.3-4).
Однак, ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення із складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, про що поліцейським зроблено у протоколі відповідні відмітки.
Матеріалами справи підтверджено, що постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.11.2023 року,  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 51000 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років (а.с.9-10). Постанова набрала законної сили 01.12.2023.
Також в матеріалах справи наявна копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ББА №645813 від 22.08.2025 року, виготовлена з автоматичної системи бази даних інформаційного порталу Національної поліції України, засвідчена 01.12.2025 року старшим інспектором відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП капітаном поліції Н.Шеремет.
Відповідно до змісту копії цієї постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності 22.08.2025 за ч.4 ст.126 КУпАП, а саме за те, що він керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом без страховки, без ременя безпеки, номерний знак затертий та не дає чітко визначити символи (а.с.8). 
Відомостей про скасування цієї постанови матеріали справи не містять. 
В суду відсутні підстави сумніватися в достовірності та дійсності цієї постанови, належним чином посвідчена копія якої міститься у матеріалах справи, та на яку працівник поліції послався у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того в матеріалах справи наявна довідка старшого інспектора відділу адміністративної практики управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Н. Шеремет від 28.11.2025 року, якою підтверджено той факт, що згідно постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ББА №645813 від 22.08.2025 року, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400грн.(а.с.7).
Також в матеріалах справи наявний рапорт інспектора взводу №2 роти №1 БУПП в Житомирській області ДПП лейтенанта поліції А.Гуріна від 26.11.2025р. з якого вбачається, що під час несення служби в складі екіпажу «граніт-302» спільно з старшим лейтенантом ОСОБА_2 , сержантом поліції ОСОБА_3 за адресою АД М06 235км СП «Звягель» було зупинено ТЗ Dacia д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 відповідно до п.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію». Під час перевірки документів у ОСОБА_1 було встановлено, що останній рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 20.11.2023 року позбавлений права керування ТЗ строком на 10 років, правопорушення вчинено повторно протягом року, оскільки постановою серії ББА №645813 від 22.08.2025р ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.11).
Згідно вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом ч.4 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Положеннями ч.5 ст.126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Таким чином, з огляду на вищевказані норми права та наявні в матеріалах провадження докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених стт.256 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції незаконно притягнув його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП визначивши повторність протягом року з 01.12.2023 по 26.11.2025 спростовуються вищезазначеними матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 22.08.2025 року був притягнений до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП постановою серії ББА №645813, працівник поліції послався на цю обставину у протоколі, а тому 26.11.2025 року ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, внаслідок чого його дії правильно кваліфіковані за ч.5 ст.126 КУпАП за ознакою повторності протягом року.
Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апелянта в тій частині, що дата постанови, на яку послався місцевий суд (26.11.2026) встановлюючи повторність, ще не настала, а вчинення правопорушення, за яке його притягнуто у 2023 році до відповідальності постановою Новоград – Волинського міськрайонного суду Житомирської області також мало місце за межами річного строку, який утворював би повторність, передбачену ч.5 ст.126 КУпАП з огляду на вчинення правопорушення по цій справі 26.11.2025 року.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що факт повторності керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом поза розумним сумнівом підтверджується наявними у матеріалах справи доказами (а.с.7, 8, 11) і на цю обставину працівник поліції вірно послався у складеному відносно ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення.
Помилкове зазначення районним судом дати притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року (замість 22.08.2025 помилкова вказівка дати 26.11.2025) на правильність висновків суду за результатами розгляду справи не вплинула і не перешкодила ОСОБА_1 в реалізації його процесуальних прав, якому було надано доступ до правосуддя і забезпечено можливість апеляційного перегляду цієї справи.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розглянув справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
У відповідності до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Справа про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.126 КУпАП, може розглядатися у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки судовий розгляд даної категорії справ не підпадає до винятків, передбачених нормами ч.2, 3 ст.268 КУпАП, щодо обов`язковості присутності особи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи о 09-20 годині 23.12.2025 року, шляхом направлення відповідних повідомлень. Однак, вказане поштове повідомлення повернулося до суду першої інстанції як не вручене з відміткою «адресат відсутній». 
При цьому, ОСОБА_1 заявою від 22.12.2025 просив суд розгляд справи відкласти на іншу дату за станом здоров`я, що було задоволено судом.
В подальшому, місцевий суд повідомляв ОСОБА_1 , що розгляд справи призначений на 9-20год. 26.01.2026. Крім того, згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber» на мобільний номер ОСОБА_1 , останній 30.12.2025 року отримав судову повістку про виклик до суду на зазначену вище дату та час. 
Однак 26.01.2026 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, клопотань про поважність своєї неявки суду не надав. Також з матеріалів справи вбачається, що місцевий суд повідомляв ОСОБА_1 про розгляд справи на 13.02.2026р. та 24.02.2026р. шляхом направлення на адресу останнього судових повісток. 
Судом 1-ї інстанції встановлено, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про факт складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення та подальший розгляд справи в суді, а тому така поведінка останнього була розцінена, як спосіб затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами, оскільки спливали строки притягнення особи до адміністративної відповідальності.
На думку апеляційного суду, в даному випадку судом не було порушено прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки розгляд справи неодноразово відкладався і суд першої інстанції вживав заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, в той час як суд мав обов`язок розглянути цю справу у встановлені законом строки.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 року у справі «Компанія "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А." проти Іспанії заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За сталою практикою Європейського суду з прав людини сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах "Олександр 
Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року, "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року, "Пономарьов проти України" від 03.04.2008).
Тому, апеляціний суд вважає, що розгляд цієї справи місцевим судом за вищенаведених обставин не порушив права ОСОБА_1 , відбувався відповідно до національного законодавства та з урахуванням сталої практики Європейського суду з прав людини.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24 лютого 2026 року щодо нього за ч.5 ст.126 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.І. Костюкович