ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

28 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/12894/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 р. (суддя Сластьон А.О) в адміністративній справі №160/12894/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із адміністративним позовом, в якому просила: 
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку її пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, на коефіцієнти 1,0796 та 1,115 для забезпечення індексації пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок її пенсії у відповідності до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії в розмірі 12 236,71 грн., на коефіцієнт 1,0796 з 01 березня 2024 р. відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2024 р. №185, та на коефіцієнт 1,115 з 01 березня 2025 р. відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209, та у зв`язку із цим провести виплату недоотриманих сум пенсії починаючи з 01 березня 2024 р.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 з 2023 року отримує пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», індексацію якої відповідач не здійснив їй у 2024 та 2025 роках шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався їй для обчислення пенсії в розмірі 12 236,71грн. на встановлені постановами Кабінету Міністрів України коефіцієнти 1,0796 та 1,115. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт 1,0796; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 05 листопада 2024 р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії за 2020-2022 роки в розмірі 12 236,71 грн. на коефіцієнт 1,0796.
Рішення суду оскаржено в апеляційному порядку сторонами по справі.
Позивачка у поданій апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким: "Визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати його провести їй з 05 листопада 2024 р. перерахунок (індексацію) та виплату пенсії відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 12 236,71 грн. на коефіцієнт 1,0796 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2024 р. №185 та на коефіцієнт 1,115 з 01 березня 2025 р. відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209 та у зв`язку із цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про помилковий висновок суду першої інстанції відносно правомірності здійснення їй відповідачем починаючи з 01 березня 2025 р. індексації пенсії, із застосуванням коефіцієнта 1,0345 згідно пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. №209, замість коефіцієнта 1,115 згідно пункту 1 вказаної постанови.
Відповідач у поданій апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує про відсутність підстав для здійснення позивачці у 2024 році індексації пенсії, у зв`язку із чим їй правомірно було встановлено щомісячну доплату в розмірі 100,00 грн. Також вказує, що починаючи з 01 березня 2025 р. індексація пенсій, призначених у 2023 році, здійснюється із застосуванням коефіцієнта - 1,0345, як це передбачено підпунктом 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209. 
Письмові відзиви від сторін на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходили.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 2023 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розраховану із урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020 - 2022 р. в розмірі 12 236,71 грн.
Не погоджуючись із нездійсненням індексації пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, на встановлені постановами Кабінету Міністрів України у 2024 та 2025 роках коефіцієнти 1,0796 та 1,115, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом.
Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з протиправності не здійснення відповідачем індексації пенсії позивачки починаючи з 05 листопада 2024 р. шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, на встановлений пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №185 від 24 лютого 2024 р. коефіцієнт 1,0796. Водночас, суд вказав, що починаючи з 01 березня 2025 р. до пенсії позивачки, призначеної у 2023 році, відповідач правомірно застосував коефіцієнт індексації 1,0345, як це передбачено підпунктом 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №209 від 25 лютого 2025 р. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача про відсутність підстав для здійснення позивачці у 2024 році індексації пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався їй для обчислення пенсії, на встановлений пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №185 від 24 лютого 2024 р. коефіцієнт 1,0796, слід зазначити наступне. 
Відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій, шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124.
Відповідно до пункту 5 Порядку №124, у 2019 р. перерахунок пенсій проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії станом на 01 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку. Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №185 від 23 лютого 2024 р. "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" визначено, що з 01 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,0796.
Положення Порядку № 124 не узгоджені з приписами частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки по-різному визначають показник, який збільшується на відповідні коефіцієнти:
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за приписами Закону);
- показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 р. (за приписами Порядку).
Верховний Суд в постанові від 13 січня 2025 р. у справі №160/28752/23, в постанові від 27 січня 2025 р. у справі №620/7211/24, в постанові від 16 квітня 2025 р. у справі №200/5836/24 дійшов висновку, що пункт 5 Порядку № 124 повинен застосовуватися у відповідності із частиною 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії під час її призначення.
Отже, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності обов`язку у відповідача здійснити індексацію пенсії позивачці починаючи з 05 листопада 2024 р. шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався їй для обчислення пенсії в розмірі 12 236,71 грн., на встановлений пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №185 від 24 лютого 2024 р. коефіцієнт 1,0796.
Щодо доводів апеляційної скарги позивачки про протиправність дій відповідача щодо здійснення їй з 01 березня 2025 р. індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта 1,0345, як це передбачено підпунктом 6 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 року № 209, замість коефіцієнта 1,115 згідно пункту 1 вказаної постанови, слід зазначити наступне. 
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» встановлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,115.
Пунктом 6 постанови КМУ №209 передбачено, що з метою зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених у різні роки, пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2024 р. включно, які не підвищені згідно з пунктом 1 цієї постанови, перераховуються шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який використовувався для призначення/перерахунку їх пенсії, на коефіцієнт збільшення для пенсій, призначених/перерахованих із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для призначення пенсії у 2023 році - 1,0345. 
Колегія суддів звертає увагу, що за подібних правовідносин Верховний Суд в постанові від 04 грудня 2025 р. у справі №440/6585/25 зробив висновок про протиправне застосування у 2025 році коефіцієнту, встановленого п. 6 постанови КМУ №209, замість коефіцієнта 1,115, встановленого пунктом 1 вказаної Постанови.
Отже, відповідач зобов`язаний здійснити індексацію пенсії позивачки, починаючи з 01 березня 2025 р., шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався їй для обчислення пенсії в розмірі 12 236,71 грн., на встановлений у 2025 році коефіцієнт 1,115.
Доводи позивачки в цій частині знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.
Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі позивачка заявила, у тому числі, позовні вимоги, які судом першої інстанції були задоволені, а саме - вимоги про здійснення індексації пенсії з 05.11.2024 з урахуванням коефіцієнта 1,0796.
За результатом перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав, передбачених статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції в частині, якою позивачці відмовлено у задоволенні позову, та ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами пункту "в" частини 4 статті 322 цього ж Кодексу, яким передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
За подання апеляційної скарги позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 1453,44 грн., який має бути стягнутий на її користь за рахунок відповідача.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задовольнити частково. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025р. в адміністративній справі №160/12894/25 - скасувати в частині, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволені позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не проведення ОСОБА_1 індексації пенсії, починаючи з 01 березня 2025 р., шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався їй для обчислення пенсії в розмірі 12 236,71 грн. на коефіцієнт 1,115 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №209 від 25 лютого 2025 р. «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 індексацію пенсії, починаючи з 01 березня 2025 р., шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховувався їй для обчислення пенсії в розмірі 12 236,71 грн., на коефіцієнт 1,115, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №209 від 25 лютого 2025 р. «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році», (з урахуванням попередніх коефіцієнтів за період 2021-2024 роки) та провести виплату недоотриманих сум пенсії. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 р. в адміністративній справі №160/12894/25 - залишити без змін. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) гривні 44 копійки. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 28 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш