Справа № 752/461/26 
Провадження №: 3/752/1119/26 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2026 м. Київ

суддя Голосіївського районного суду міста Києва Бушеленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання у м. Києві матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли 
від	Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції 	
про	притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП	
відносно	ОСОБА_1  дата народження – ІНФОРМАЦІЯ_1  місце проживання – АДРЕСА_1  ідентифікаційний номер – НОМЕР_1 	
за участі 	ОСОБА_1 , захисниці Коваленко Т.В. 	

ВСТАНОВИВ:

21.12.2025 о 01:17 у м. Києві по вул. М. Максимовича, 32, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу – газоаналізатора Drager Alcotest 6820 (прилад № ARJL-0302). Результат тесту з показником 1,91 проміле роздруковано на пристрої Drager mobile printer № ARJK-0457.
Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. “а” п. 2.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Подія та склад адміністративного правопорушення та наявність вини у діяхОСОБА_1 доводяться поданими уповноваженим органом матеріалами, де міститься: 
- протокол про адміністративне правопорушеннясерії ЕПР 1 № 546572 від 21.12.2025, складений відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, який за формою та змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 06.11.2015 № 1376 з відміткою про відеофіксацію;
- картка обліку адміністративного правопорушення; 
- роздруківка з приладу Drager mobile printer № ARJK-0457, приєднаного до приладу Alcotest 6820 від 21.12.2025, яким зафіксовано вимір 1,91 проміле в організмі за наслідками проведення перевірки ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора Alcotest 6820, що підписана водієм;
- акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складений відносно ОСОБА_1 та містить її підпис; 
- дані з Інформаційного порталу Національної поліції Міністерства внутрішніх справ України системи “АРМОР” щодо реєстрації транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 та отримання нею посвідчення водія відповідної категорії; 
- відеозаписи з нагрудної камери поліцейського (записані на лазерний компакт-диск), де зафільмовано подію, у зв`язку з якою відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що були переглянуті і досліджені судом (суддею) під час розгляду справи на робочому комп`ютері в залі судового засідання. 
Наявними матеріалами підтверджується, що при складанні протоколу особу  ОСОБА_1 встановлено на підставі посвідчення водія за допомогою застосунку сервісу надання державних цифрових послуг “Дія”, їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повідомлено про те, що розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності відбудеться у Голосіївському районному суді міста Києва. Також вбачається, що цей протокол ОСОБА_1 підписала без зауважень щодо порядку його оформлення та/або змісту.
Установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015. 
Судове засідання у справі було призначено на 02.03.2026, та від захисника ОСОБА_1 – адвоката Коваленко Тетяни Василівни надійшло клопотання про відкладення у зв`язку з необхідністю ознайомитися з матеріалами справи, щоб сформувати стратегію захисту та засідання було відкладено на 19.03.2026. 
У судовому засіданні 04.05.2026 ОСОБА_1 надала усні пояснення по суті справи, зазначила що в той день перебувала на благодійному концерті, де проводився аукціон на підтримку Збройних Сил України, в якому вона взяла участь. Після аукціону сталася неприємна ситуація, в результаті якої вона розплакалась, перебувала у розпачі, не знала, що їй робити, розгубилась. Хотіла викликати таксі, але поїхала самостійно. Щодо самої події, у зв`язку з якою відносно неї склали протокол, пояснила, що на момент зупинки її працівниками поліції, вона не керувала автомобілем, а вже стояла на узбіччі, поліцейські до неї підійшли та запитали, чому вона перебуває в машині. У той момент вона вже була у стані занепокоєння, плакала. Пояснила їм ситуацію, але вони все одно їй сказали, що вона має ознаки алкогольного сп`яніння та пропонували пройти огляд на приладі “Драгер”, чинили тиск на неї. Вона погодилась пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. З результатом була не згодна, проте їй не запропонували пройти огляд у медичному закладі. Вона у стані відчаю не могла нічого зробити, відчула паніку. Після того їй поліцейські сказали перепаркувати автомобіль, вона перепаркувала, та її відвезли додому, бо вже була комендантська година. 
На уточнюючі запитання суду ОСОБА_1 повідомила, що вживала алкоголь до ситуації зі спілкування з поліцейськими, оскільки стресувала через ситуацію на концерті. До вул. Максимовича дісталася на авто Audi, сама їхала за кермом. Від місця, де з нею спілкувалися працівники поліції їй залишалося їхати додому 2 хвилини. Саме в комендантську годину вона не їхала, а стояла. Автомобіль залишила у тому місці, де його припаркувала у присутності працівників поліції. 
Також ОСОБА_1 підтвердила, що це дійсно вона відображена на відеозаписах. 
Захисник захисниця Коваленко Т.В. підтримала усні пояснення ОСОБА_1 , заявила клопотання про визнання доданих до справи відеозаписів недопустимими та недостовірними доказами, клопотання про визнання результатів огляду недійсними, клопотання про виклик поліцейського ОСОБА_2 для дачі пояснень (має підтвердити факт того, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 і що вона стояла припаркована на узбіччі), клопотання про закриття провадження у справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП. Відповідно до обґрунтувань захисниці провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, зважаючи на таке:
- відеозаписи неповні, відеофіксація події відбувалась не безперервно, відео, яке міститься в матеріалах справи не містить ідентифікуючих даних щодо пристрою, дати часу фіксації, а тому даний доказ є недопустимим та недостовірним; 
- була порушена процедура огляду на стан сп`яніння, а саме: ОСОБА_1 не було вказано ознаки, на підставі яких їй було запропоновано пройти огляд, не було роз`яснено право на проведення огляду у закладі охорони здоров`я і не було повідомлено, де знаходиться найближчий такий заклад, а тому таке порушення не відповідає вимогам законодавства, а такий огляд та його результати – недійсні; 
- ОСОБА_1 не зупиняли працівники патрульної поліції; 
- відсутній факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відеозапис розпочинається з моменту, коли автомобіль стоїть на узбіччі припаркований;
- не зафіксовано чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у медичній установі. 
Також Коваленко Т.В. надала для дослідження свій адвокатський запит до Управління патрульної поліції у Волинській області про отримання оригінальної і повної версії відеозапису із службового автомобіля та бодікамери поліцейського ОСОБА_2 , якою зафіксовано подію 21.12.2025 та складання “адмінматеріалів”; належним чином завіреної копії свідоцтва приладу “Драгер” про проходження останнього калібрування станом на 21.12.2025, належним чином завірену копію журналу видачі бодікамер від 21.12.2025 та журналу видачі відеореєстратора службового автомобіля поліцейським, які складали протокол про адміністративне правопорушення від 21.12.2025 з вказівкою номерів.
Для аналізу пояснень учасників та підготовки проєкту судового рішення у судовому засіданні оголошувалася перерва. 
Проаналізувавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію захисника, дослідивши матеріали справи, наявні докази у сукупності з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, суд (суддя) не установив передумов для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та не встановив передумов для констатації істотних порушень процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та/або прав ОСОБА_1 та вважає, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 (надалі по тексту Інструкція № 1452/735).
Так, відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції № 472318, 476515 зафіксовано, що 21.12.2025 вночі працівники патрульної поліції зупинили автомобіль Audi Q5, державний номерний знак НОМЕР_2 . Зокрема о 01 год 24 хв патрульний поліцейський зазначає, що автомобіль було зупинено і ОСОБА_1 , яка стояла поруч з автомобілем та представилася водійкою цього авто, не заперечила у жоден спосіб факт зупинки, не зазначила, що вона стояла. Поліцейський запитував, куди водійка зібралася у “такому” стані, цікавився, навіщо вона сіла за кермо після того, як випивала алкоголь, вказав на наявність ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота. Водійці було пояснено, що її зупинили під час дії комендантської години, виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. На запитання, роз`яснення, пропозицію патрульних поліцейських пані ОСОБА_1 відказувала, що їй стидно, що у неї такого, ще не було, постійно повторювала: “Ну, пожалуйста”. 
Також патрульні поліцейські роз`яснювали, що у разі, якщо водійка не проходитиме огляд на стан алкогольного сп`яніння, її дії будуть розцінені як відмова від огляду, що становить собою підставу для притягнення до адміністративної відповідальності.
За результатами застосування газоаналізатора, у водійки ОСОБА_1 виявлено показник 1,91 проміле, що відповідає стану алкогольного сп`яніння. На запитання патрульного поліцейського про те, чи погоджується ОСОБА_1 з результатами огляду, остання відповіла: “Я з вами згідна. Я трошки більше випила”. Аналогічне запитання та відповідь звучали двічі.
Після відсторонення ОСОБА_1 від керування, її було доставлено на патрульному автомобілі до місця проживання. 
Аналізуючи представлені відеозаписи, доцільно зазначити, що зупинка автомобіля відбулася у період дії комендантської години.
Так, відповідно до Закону України № 2102-IX від 24.02.2022 “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”.
У подальшому неодноразово відбувалися продовження строку дії воєнного стану.
Згідно з наказом Київської міської військової адміністрації від 20.03.2023 за № 1 “Про запровадження комендантської години на території міста Києва” встановлено, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України “Про Правовий режим воєнного стану”, Указу Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженого Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24.02.2022 за № 2102-ІХ, Указу Президента України від 24.02.2022 за № 68/2022 “Про утворення військових адміністрацій”, Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 за № 573, враховуючи клопотання Коменданта міста Києва № 825/2313 від 20.03.2023 та з метою забезпечення здійснення заходів правового режиму воєнного стану вирішено запровадити комендантську годину на території міста Києва щоденно з 00 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин, починаючи з 26.03.2023.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573 (“Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану”) затверджено порядок здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан.
Так, відповідно до п. 8 згаданого вище Порядку від 08.07.2020 № 573 під час дії комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування Збройні Сили, Держспецтрансслужба, Національна гвардія, Держприкордонслужба, Національна поліція, СБУ, ДФС, ДМС, ДСНС продовжують виконання своїх завдань відповідно до призначення та специфіки діяльності. На території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 35 Закону України “Про національну поліцію” визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Таким чином, враховуючи той факт, що зупинка автомобіля Audi була здійснена 21.12.2025 о 01:17 на території м. Києва у період, на який уповноважений на те орган державної влади прийняв відповідне рішення про заборону руху транспортних засобів з огляду на запровадження комендантської години, суд (суддя) доходить до висновку, що працівники поліції діяли в межах та на підставі повноважень, що передбачені п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України “Про національну поліцію”.
Відповідно до ст. 17 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У розрізі досліджених фактичних обставин доцільним є врахування наступних положень чинного законодавства:
- ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію”, де закріплено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху ;
- ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію” де закріплено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи: 1) перевірка документів особи; 2) опитування особи;
3) поверхнева перевірка і огляд; 4) зупинення транспортного засобу;
Більше того, в умовах дії воєнного стану на працівників правоохоронних органів покладаються завищені вимоги щодо виявлення правопорушень та попередження вчинення нових, а тому будь-яку вимогу про зупинку транспортного засобу та перевірку документів водія, установлення його особи у будь-якому разі не слід розцінювати незаконною.
- п. 2.4 Правил дорожнього руху, де закріплено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс), дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;
- п. 2.5 Правил дорожнього руху, де встановлено обов`язок водія пройти огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського.
- п. 2.9 Правил дорожнього руху, де закріплено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;
- п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735, де закріплено, що огляд на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Також повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1395 і Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі по тексту – Порядок № 1103);
- п. 3 розділу І цієї Інструкції № 1452/735, де закріплено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці;
- п. 7, 8 розділу І Інструкції № 1452/735, де зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі – заклад охорони здоров`я). Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції;
- п. 11, 12 розділу ІІ Інструкції № 1452/735, де передбачено, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я;
- п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 №1103 (далі – Порядок №1103), де передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі – МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку);
- п. 6, 7, 8 Порядку № 1103, де встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду;
- ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, де закріплено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, повноваження працівників поліції на виявлення ознак сп`яніння у водіїв визначені в Інструкції № 1452/735, Інструкції № 1395, Порядку № 1103, тобто виявлення ознак є дискрецією поліцейського.
Описані вище положення чинного законодавства у своєї сукупності вказують на послідовність розвитку подій, наявність у поліцейських повноважень на зупинку авто, яке рухається в період дії обмежень режиму комендантської години, встановлення особи кермувальниці, перевірку її на стан алкогольного сп`яніння, адже у неї були явні ознаки такого сп`яніння.
Зафіксовану на відеозаписах поведінку ОСОБА_1 суд (суддя) оцінює таку, що відповідає ознакам алкогольного сп`яніння (порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Запах алкоголю з порожнини рота шляхом перегляду відеозаписів не визначається). 
З урахуванням того, що водійка визнала результати, підстави для її доставлення до спеціалізованого медичного закладу для проходження огляду у лікарня-нарколога за направленням у працівників патрульної поліції були відсутні. 
Враховуючи викладене, дії працівників поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП оцінюються як правомірні та такі, що відповідають вищенаведеним положенням законодавства. 
При вирішенні справи за ч. 1 ст. 130 КУпАП судом (суддею) прийнято до уваги не лише один протокол про адміністративне правопорушення, а сукупність наявних доказів, які є достатніми і належними, доводять подію та склад адміністративного правопорушення. 
При цьому, суд (суддя) враховує, що ОСОБА_1 як особа, яка отримувала посвідчення водія, є такою, що проходила підготовку в автошколі за для його отримання, де одним з основних напрямків підготовки, як і під час здачі іспитів на право керування транспортним засобами, є знання Правил дорожнього руху. 
У рішенні по справі “О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства” від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Факт того, що у ніч з 20.12.2025 на 21.12.2025 водійка ОСОБА_1 керувала автомобілем Audi не викликає сумнівів з огляду на її визнавальні пояснення, надані в судовому засіданні, на її висловлювання, зафіксовані на відеозаписах та не потребує доказуванню, шляхом виклику в судове засідання працівника патрульної поліції, або вивчення більшого обсягу відеозаписів, вивчення записів з журналу видачі нагрудних камер, журналу видачі відеореєстратора службового автомобіля з вказівкою номерів.
Підстав вважати недоведеною ту обставину, що ОСОБА_1 виконувала функції водія та перебувала за кермом транспортного засобу не вбачається. 
Заперечення захисниці в частині того, що відеозаписи, приєднані до протоколів про адміністративне правопорушення, не є повними, безперервними, суд (суддя) оцінює критично, оскільки не віднайшов суттєвих проміжків відключення відеофіксації.
Представлені суду фактичні дані у сукупністю з показаннями водійки, яка впізнала себе на відеозаписах, не викликають обґрунтованих сумнівів у допустимості та достовірності змісту відеозаписів. Дані, які ідентифікують відео з нагрудних камер поліцейських, зазначені на початку кожного з відеороликів та є достатніми для з`ясування джерела їх походження. 
Враховуючи зазначене,клопотання захисниці про визнання доданих до справи відеозаписів недопустимими і недостовірними доказами, про визнання результатів огляду недійсними, про виклик поліцейського відхиляються як недоцільні та такі, що спрямовані на підтримання версії захисту, яка спростована у ході дослідження доказів (в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що не вживає алкоголь взагалі, а на відеозаписах пояснювала, що випила забагато; в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, що зупинилася, а на відеозаписах не заперечила у жоден спосіб слів патрульного поліцейського, про те, що її зупинили в момент керування транспортним засобом) та такі, що спрямовані на затягування розгляду справи.
Оскільки доводи захисту відхиляються, суд (суддя) не встановив підстав для закриття провадження у справі в порядку п. 1 ст. 247 КУпАП, та вбачає наявними подію і склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП і вважає, що установлення події та складу адміністративного правопорушення відбулося відповідно до приписів ст. 266 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015.  
Щодо можливих непроаналізованих заперечень захисника суд (суддя) посилається на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема його усталену практику, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа “Серявін проти України”, § 58, рішення від 10.02.2010). 
Оскільки  ОСОБА_1 визнається винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до неї застосовується передбачене законодавством адміністративне стягнення у межах санкції відповідної частини ст. 130 КУпАП та з урахуванням загальних правил накладення стягнення. 
Підстав для повернення протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і підстав для закриття провадження у справі не встановлено.
У порядку ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України “Про судовий збір” з особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн (0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2026).
Керуючись ст. 23, 33-35, 40-1, 130, 268, 276, 277, 279, 280, 283, 285, 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддати її адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення. 
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.
Стягувачем за цією постановою державний орган, за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення, в частині стягнення судового збору – Державна судова адміністрація. 
Боржником за цією постановою є особа, яка притягається до адміністративної відповідальності (анкетні дані, що видалося за можливе установити, наведені в вступній частині постанови).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КУпАП, якими встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу (п`ятнадцять днів з дня вручення постанови), постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя О.В. Бушеленко