Справа № 344/9435/25
Провадження № 2-др/344/102/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
01 липня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої Кіндратишин Л.Р.,
за участю секретаря судового засідання Комуніцької Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу заяви представника позивача-відповідача адвоката Миленької Марти Володимирівни та представника відповідача-позивача адвоката Гедзика Василя Мироновича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю, поділ майна подружжя, -
ВСТАНОВИВ:
26.06.2026 представник відповідача-позивача адвокат Гедзик Василь Миронович звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову (юридичну) допомогу в сумі 42000 грн. Таку отримано судом 29.06.2026.
Судом не здійснювався виклик учасників справи, що узгоджується з ч. 3 ст. 270 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку:
У відповідності до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами першою та другою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Порядок розподілу судових витрат визначено у статтях 141-142 ЦПК України.
Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Аналогічні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Рішенням Івано-Франківського суду від 22.06.2026 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задоволено. 
-У порядку поділу майна подружжя: визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,50 кв. м, житловою 35,20 кв. м.; визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 68,50 кв. м, житловою 35,20 кв. м.
-Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особистою власністю, поділ майна подружжя,- задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 частину ринкової вартості автомобіля Subaru Legacy, 2016 року випуску, днз НОМЕР_1 , vin НОМЕР_2 , що становить 228 234 (двісті двадцять вісім тисяч двісті тридцять чотири ) гривні 50 копійок. У іншій частині зустрічного позову - відмовлено.
Зокрема, відмовлено у двох вимогах - визнані за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 ; визнати спільною сумісною власністю подружжя: форматно-розкрійний верстат вартістю 123 582,30 грн., та каліброшліфувальний станок, вартістю 185 373,45 грн.
Що стосується витрат на правничу допомогу.
Представником відповідача-позивача заявлено вимогу про стягнення витрат на правову (юридичну) допомогу в сумі 42 000 грн. Докази подано з дотриманням п`ятиденного терміну після ухвалення рішення, 26.06.2026.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
Як вбачається із висновків у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18, якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з тим, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем-позивачем надано договір про надання правової допомоги від 18.07.2025 укладеного між ОСОБА_2 та Адвокатським об`єднанням «Прикарпатська юридична компанія»; рахунок на оплату № 18/07/25 від 18.07.2025, платіжну інструкцію №2.224566439.1 від 19.07.2025, згідно з якою платник ОСОБА_2 , отримувач «Прикарпатська юридична компанія», призначення платежу сплата за надання професійної правової допомоги у справі 344/9435/25, сума 42000 грн.; ордер серії АТ №1113644 про надання правничої допомоги ОСОБА_2 адвокатом Гедзиком Василем Мироновичем; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ІФ №001124.
З огляду на розмір понесених відповідачем-позивачем судових витрат, а також, зважаючи на те, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, суд дійшов висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивача до 8 000 грн. з урахуванням категорії справи, часу витраченого адвокатом на підготовку зустрічного позовної заяви, заяв по суті.
На підставі наведеного, також при визначені розміру витрат на правничу допомогу відповідача-позивача судом враховуються вимоги пропорційності ( часткове задоволення позовних вимог на суму 228 234,5 із загальної 425 966, 25 грн.), то такі підлягають до стягненню у сумі 4 286 грн. з відповідача-позивача в користь позивача-відповідач.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
Заяву представника відповідача-позивача адвоката Гедзика Василя Мироновича про стягнення витрат на правову (юридичну) допомогу - задоволити частково.
Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 286 ( чотири тисячі двісті вісімдесят шість ) гривень витрат правову (юридичну) допомогу.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач – відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Відповідач – позивач : ОСОБА_2 АДРЕСА_2 . 
Повне рішення 03.07.2026.
Суддя Л.Р.Кіндратишин