ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
08 травня 2026 року 	Справа № 280/189/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області, форми «Ф» від 20.06.2025: № 0440135-2411-0829-UA21100230000083101, № 0440136-2411-0829.
Ухвалою суду від 14 січня 2026 року позовну заяву залишено без руху.
21 січня 2026 року до суду надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області, форми «Ф» від 20.06.2025: № 0440135-2411-0829-UA21100230000083101, № 0440136-2411-0829.
Ухвалою суду від 26 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами письмового провадження без повідомлення/виклику учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області проведено розрахунок податку на об`єкт нерухомого майна за 2024 рік та сформовано податкові повідомлення рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: № 0440135-2411-0829-UA21100230000083101 на суму 348,43 за квартиру площею 49,20 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; № 0440136-2411-0829 на суму 717,11 за квартиру площею 50,63 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Податкові повідомлення-рішення отримані 12.12.2025 в електроному кабінеті, про що міститься інформація в корінцях ППР. Позивач вважає вказані ППР протиправними та підлягають скасуванню, оскільки положення ПК України та Положення про податок на майно, встановлюють що нульова ставка податку застосовується для об`єктів житлової нерухомості, зокрема, квартир незалежно від їх кількості, площа яких не перевищує на 120 кв. метрів, в інших випадках обома нормативними актами передбачено зменшення бази оподаткування для квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів. У місті Запоріжжя за позивачкою обліковується об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 50,63 кв.м. Тобто, у власності позивачки протягом звітного періоду перебував об`єкт нерухомості (квартира) у м. Запоріжжя, загальна площа якого не перевищує 120 кв. метрів. Відтак позивачка вважає, що з урахуванням Положення про податок на майно має бути застосована нульова ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. З огляду на викладене, вважає, що податкове повідомлення – рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік від 20.06.2025 № 0440136-2411-0829 на суму 717,11 грн. є протиправним та підлягає скасуванню. Щодо об`єкту нерухомого майна - квартири, розташованої за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що Рішенням Ужгородської міської ради від 10.07.2018 №1151 «Про місцеві податки і збори» зі змінами та доповненнями, затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у м. Ужгород (далі – Положення). Відповідно до п. 5. Положення,база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/ квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік). У місті Ужгород за позивачкою обліковується об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 49,20 кв. м. У власності позивачки протягом звітного періоду перебував об`єкт нерухомості (квартира) у м. Ужгород, загальна площа якого не перевищує 60 кв. метрів. Просить задовольнити позовні вимоги.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником об`єктів нерухомого майна: - квартира, АДРЕСА_1 , загальна площа 49,20 м2, розмір частки – 1/1 квартира, АДРЕСА_2 , загальна площа 50,63 м2, розмір частки – 1/1. База оподаткування становить 99,83 м2 (49,20 м2 + 50,63 м2). Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, при розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024р. застосовано пільгу у вигляді зменшення бази оподаткування на 60 м2. На підставі вищенаведеного ГУ ДПС у Запорізькій області було сформовано податкові повідомлення-рішення форми «Ф» на вищезазначені об`єкти житлової нерухомості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік від 20.06.2025 № 0440135-2411-0829-UA21100230000083101 на суму 348,43 грн. № 0440136-2411-0829 на суму 717,11 грн. Вказує, що підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, передбачені статтею 266 ПК України. Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 м2; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 м2; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 м2. Водночас, Законом України від 28 грудня 2015 року №909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», який набрав чинності 01.01.2016 року, виключено абзац шостий підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового Кодексу України, відповідно до якого сільським, селищним, міським радам та радам об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, надавалась можливість збільшувати граничну межу площі житлової нерухомості, на яку зменшується база оподаткування встановлена підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового Кодексу України. Зазначено, що в разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення рішення вважається скасованим (відкликаним) (підпунктом 266.7.3 статті 266 ПКУ). Позивач до ГУ ДПС у Запорізькій області з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності Позивача а також розміру загальної площі об`єктів житлової та/ або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності Позивача не зверталась. Відповідно до пункту 30.9 статті 30 ПКУ податкова пільга надається шляхом: податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору, зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору, встановлення зниженої ставки податку та збору та звільнення від сплати податку та збору. Об`єкти житлової нерухомості, належні Позивачу на праві власності, розташовані у різних областях, а тому для визначення розміру податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо кожного з цих об`єктів податковий орган має враховувати рішення органів місцевого самоврядування. Відповідач вважає твердження Позивача щодо поширення пільг зі сплати податку на нерухоме майно, встановлених однією територіальною громадою на об`єкти нерухомого мана, розташовані на території іншої територіальної громади, а також щодо врахування чи/або неврахування площі об`єктів нерухомого майна для визначення бази оподаткування окремо по територіальним громадам хибними.
Щодо визначення податкового зобов`язання за квартиру, що розташована у м.Ужгород Ужгородського району Закарпатської області зазначено, що рішенням XXIV сесії Ужгородської міської ради VII скликання встановлено на території м. Ужгород місцеві податки і збори та затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Рішенням VII сесії VIII скликання від 08.07.2021 року №270 «Про зміни до рішення міської ради 10.07.2018 №1151 «Про місцеві податки та збори» затверджено Додаток 1 «Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної». Відповідно до пункту 5 Положення база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 м2. Ставка податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки надані у додатку 1, затвердженому зі змінами Рішенням VII сесії VIII скликання від 08.07.2021 року №270 «Про зміни до рішення міської ради 10.07.2018 №1151 «Про місцеві податки та збори» і становить 0,5 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування.
Щодо визначення податкового зобов`язання за квартиру, що розташована у м.Запоріжжі зазначено, що аналізуючи положення пункту 30.9 статті 30 ПКУ, згідно якого податкова пільга надається шляхом встановлення зниженої ставки податку можна дійти висновку що встановлення нульової ставка податку відповідно до підпункту 2.5.2 пункту 2.5 "Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)", затвердженого Рішенням Запорізької міської ради від 28 січня 2015 року № 5, фактично є надання податкової пільги шляхом встановлення зниженої «нульової» ставки податку.
ГУ ДПС у Запорізькій області наголошує, що норми підпункту 266.4.1 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу, щодо обчислення суми податку з об`єкта/ об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів « а» або «б» підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку має імперативний характер і, у разі невідповідності рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення пільг по сплаті податку, саме вони повинні бути застосовані при вирішення даної справи.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
За даними інформаційно-комунікаційної системи «Податковий блок» Державної податкової служби України, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, позивачці на праві приватної власності належать квартири, що знаходяться за адресами:
АДРЕСА_1 , загальна площа 49,20 м2, розмір частки – 1/1;
АДРЕСА_2 , загальна площа 50,63 м2, розмір частки – 1/1.
ГУ ДПС у Запорізькій області винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.06.2025 № 0440135-2411-0829-UA21100230000083101, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік на загальну суму 348,43грн. Об`єктом оподаткування є нерухоме майно відмінне від земельної ділянки – житлове приміщення (квартира), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
ГУ ДПС у Запорізькій області винесено відносно позивача податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.06.2025 № 0440136-2411-0829, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2024 рік на загальну суму 717,11 грн. Об`єктом оподаткування є нерухоме майно відмінне від земельної ділянки – житлове приміщення (квартира), розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Не погодившись із вказаними рішеннями, позивач звернулась з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим Кодексом України (далі - ПК України).
Згідно з пунктом 10.1 статті 10 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.
Приписами пункту 10.3 статті 10 ПК України визначено, що місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору та земельного податку за лісові землі.
Відповідно до пункту 12.3 статті 12 ПК України сільські, селищні, міські ради в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів та податкових пільг зі сплати місцевих податків і зборів до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів, та про внесення змін до таких рішень.
На період дії воєнного чи надзвичайного стану в Україні на територіях, де тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідні сільські, селищні, міські ради, рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів та/або надання податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів мають право приймати відповідні військові адміністрації та військово-цивільні адміністрації у порядку, передбаченому цим Кодексом для сільських, селищних, міських рад.
Підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України визначено, що рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 25 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та/або зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.
За приписами підпункту 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 ПК України у разі якщо до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування місцевих податків та/або зборів, сільська, селищна, міська рада не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків та/або зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки та/або збори справляються виходячи з норм цього Кодексу із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування таких місцевих податків та/або зборів.
У відповідності до пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад, військових адміністрацій та військово-цивільних адміністрацій щодо податків та зборів належать, крім іншого:
12.4.1.встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;
12.4.3.прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.
Пункт 12.5 статті 12 ПК України передбачає, що офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг або про внесення змін до таких рішень є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.
Підстави, порядок обчислення та справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначені статтею 266 ПК України.
Так, згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 та підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Підпунктом 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України визначено, що сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.
Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.
Відповідно до підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до:
об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;
об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Аналізуючи вищенаведені норми чинного податкового законодавства, можна дійти висновку, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. При цьому, повноваження щодо встановлення ставок місцевих податків, зокрема, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, а також пільг зі сплати наведеного податку, належать сільським, селищним, міським радам, військовим та військово-цивільним адміністраціям.
Відтак, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є місцевим податком, розмір якого визначається рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості.
Встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.
Відповідно до пп.12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України, при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.
Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення (абз. 2 пп.12.3.3 п.12.3 ст.12 ПКУ).
Судом установлено, що у 2024 році позивачці належали дві квартири: квартира у м. Ужгород загальною площею 49,2 кв.м та квартира у м. Запоріжжі загальною площею 50,63 кв.м.
Сукупна загальна площа квартир становить 99,83 кв.м.
При розрахунку податку відповідач застосував зменшення бази оподаткування на 60 кв.м, визначив питому вагу площі кожного об`єкта у загальній площі квартир та розподілив оподатковувану площу між об`єктами пропорційно їх площі.
Щодо квартири, розташованої у місті Ужгород, суд зазначає наступне.
Рішенням Ужгородської міської ради від 10.07.2018 №1151 затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у м. Ужгород.
Відповідно до пункту 5 цього Положення, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Пунктом 8 Положення передбачено, що ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у відсотках до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування. Розмір ставки податку для об`єктів нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюється згідно з додатком до Положення.
Згідно з додатком до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у м.Ужгород, для квартир ставка податку для фізичних осіб становить 0,50 відсотка.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач за об`єктом нерухомого майна у м. Ужгород застосував ставку 0,50 відсотка, визначив питому вагу площі цього об`єкта в сукупній площі квартир та розрахував податкове зобов`язання за період 2024 рік у сумі 348,43 грн.
Доводи позивачки про те, що площа квартири у м. Ужгород не перевищує 60 кв.м, а тому податок не підлягає нарахуванню, суд вважає помилковими виходячи з наступного.
Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Отже, положеннями Податкового кодексу України передбачено застосування зменшення бази оподаткування на 60 кв.м саме до сукупної площі квартир, які перебувають у власності фізичної особи, а не окремо до кожного об`єкта житлової нерухомості.
Аналогічні положення містяться у пункті 5 Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у м. Ужгород, затвердженого рішенням Ужгородської міської ради від 10.07.2018 №1151, відповідно до якого база оподаткування для квартири/квартир незалежно від їх кількості зменшується на 60 кв.м, а таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період.
Судом установлено, що в 2024 році позивачці належали дві квартири: квартира у м.Ужгород загальною площею 49,20 кв.м. та квартира у м.Запоріжжі загальною площею 50,63 кв.м. Таким чином загальна площа квартир, що перебували у власності позивачки, становить 99,83 кв.м.
Як вбачається з наданого відповідачем розрахунку податку на нерухоме майно за 2024 рік, контролюючим органом при визначенні податкового зобов`язання застосовано зменшення бази оподаткування на 60 кв.м до загальної площі квартир позивачки, після чого оподатковувану площу розподілено між об`єктами пропорційно їх площі.
Таким чином доводи позивачки про те, що квартира в м. Ужгород площею 49,20 кв.м не підлягає оподаткуванню у зв`язку з тим, що її площа не перевищує 60 кв.м, суд вважає помилковими, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України.
Наведеною нормою не передбачено застосування окремого зменшення бази оподаткування до кожної квартири платника податку. Натомість таке зменшення застосовується один раз до сукупної площі всіх квартир, що перебувають у власності фізичної особи протягом звітного року.
Крім того, суд враховує, що додатком до Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у м. Ужгород для квартир встановлено ставку податку у розмірі 0,50 відсотка до розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв.м бази оподаткування.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач правомірно визначив податкове зобов`язання за об`єктом житлової нерухомості, розташованим у м. Ужгород, а податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.06.2025 №0440135-2411-0829-UA21100230000083101 на суму 348,43 грн є правомірним та підстави для його скасування відсутні.
Стосовно квартири, розташованої у місті Запоріжжі, суд зазначає наступне.
Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 за №5 “Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)” затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки).
До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5 (надалі Положення про податок на майно), внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49.
Відповідно до Положення про податок на майно, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме:
- квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м;
- будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м;
- різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв.м).
Вказане рішення не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим для застосування як платниками податків, так і контролюючим органом.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 09 серпня 2022 року по справі №808/463/17 (касаційне провадження №К/9901/43365/18) зазначив, що “Наявність у Податковому кодексі України норм, які регулюють правила справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не є підставою для його справляння за відсутності відповідного рішення місцевої ради, оскільки Верховна Рада України відповідно до підпункту 12.1.2 пункту 12.1 статті 12 Податкового кодексу України лише встановлює перелік місцевих податків та зборів, установлення яких належить до компетенції сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад.”.
Враховуючи, що в розумінні положень підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПКУ, Запорізькій міській раді делеговано право встановлення ставок податку для об`єктів житлової нерухомості, то квартири, що знаходяться у місті Запоріжжя та перебувають у власності фізичних осіб загальною площею до 120 кв.м, згідно з Положенням про податок на майно, затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5, оподатковуються за ставкою у розмірі 0 (нуль) відсотків.
Про необхідність врахування контролюючими органами у своїй діяльності рішень органів місцевого самоврядування щодо пільг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вказано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах, наприклад - від 06.12.2022 у справі №2140/1892/18 (адміністративне провадження №К/9901/15199/19); від 27.06.2023 у справі №804/15401/15 (адміністративне провадження №К/9901/24913/18).
Суд звертає увагу на той факт, що чинність та обов`язковість застосування зазначеного вище рішення ЗМР (органу місцевого самоврядування) щодо встановлення ставок Податку підтверджена відповідачем шляхом розміщення на офіційному сайту ДПС України зведеної інформації щодо об`єктів оподаткування та ставок податку на нерухоме майно (доступно за посиланням: https://tax.gov.ua/zakonodavstvo/podatki-ta-zbori/stavki-mistsevih-podatkiv-ta-zboriv/zaporizka-oblast/zvedena-informatsiya-2023/), відповідно до якої ГУ ДПС в Запорізькій області повідомляє, зокрема, про такі ставки Податку, встановлені для міста Запоріжжя:
Будинки багатоквартирні масової забудови: для фізичних осіб (ставки податку за 1 кв. метр (відсотків розміру мінімальної заробітної плати):
000,0000 (0 м2- 120 м2 заг.площі квартири/ квартир),
001,0000 (понад 120 м2 заг.площі квартири/квартир);
000,0000 (0 м2- 250 м2 заг.площі будинку/будинків),
001,0000 (понад 250 м2 заг.площі будинку/будинків);
000,0000 (0 м2- 370 м2 заг.площі змішаних типів об`єктів),
001,0000 (понад 370 м2 заг.площі змішаних типів об`єктів).
Крім того, на офіційному сайті ДПС України розміщено “Калькулятор обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з фізичних осіб” (https://tax.gov.ua/calculator/realty), для використання якого платникам податків пропонується заповнювати розмір ставки податку на нерухоме майно з числа визначених вище (цитата з Калькулятора): “Інформацію щодо встановлених ставок податку можливо дізнатися на офіційному вебпорталі ДПС, за посиланням: https://tax.gov.ua/zakonodavstvo/podatki-ta-zbori/stavki-mistsevih-podatkiv-ta-zboriv”. За цим посиланням міститься інформація аналогічного змісту.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 06.11.2018 у справі №817/2019/17, фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової нерухомості податок нараховується виходячи із бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, з урахуванням обмежень, встановлених підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України, пільги органів місцевого самоврядування з неоподатковуваної площі таких об`єктів (у разі її встановлення) та відповідної ставки податку.
Крім того, за висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 15.05.2019 у справі №825/1496/17, встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, яким є відповідач у справі, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.
Щодо посилання відповідача на лист Державної регуляторної служби України від 11.08.2021 за вих.№5849/0/20-21, то суд не може прийняти до уваги вказаний лист, оскільки: лист є лише доказом листування між конкретними особами; у листі висвітлюється власна позиція Державної регуляторної служби України; суд не може у межах даної справи перевірити правомірність прийняття Запорізькою міською радою Рішень щодо податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) це не є предметом спору у даній справі.
Водночас, відповідачем не надано до суду доказів того, що наведені Рішення Запорізької міської ради щодо податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) не були чинними на час прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та зазначених у них податкового періоду.
Щодо посилань відповідача на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 №280/9407/24, то суд зазначає, що в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду. Крім того позивач не була учасником в адміністративній справі №280/9407/24.
Також, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 06.03.2025 у справі №280/9407/24 судом апеляційної інстанції не повно відображено зміст Рішення Запорізької міської ради від 26.02.2016 за №30 «Про внесення змін до Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого рішенням міської ради від 28.01.2015 №5 (зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 30.06.2015 №5)».
За таких обставин, оскільки сукупна загальна площа належних позивачці квартир становить 99,83 кв.м, тобто не перевищує 120 кв.м, а квартира в місті Запоріжжі є об`єктом житлової нерухомості, розташованим на території м. Запоріжжя, до такого об`єкта підлягала застосуванню нульова ставка податку, встановлена рішенням Запорізької міської ради.
Таким чином, суд вважає, що відповідач, приймаючи податкове повідомлення-рішення форми «Ф» від 20.06.2025 №0440136-2411-0829, яким позивачу визначено податкове зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому податкове повідомлення-рішення від 20.06.2025 №0440136-2411-0829 є протиправним і підлягає скасуванню.
Посилання відповідача на те, що позивачка не зверталася до контролюючого органу із заявою про проведення звірки даних, не впливає на вирішення спору по суті, оскільки право платника податку на звернення до контролюючого органу для проведення звірки не позбавляє особу права на оскарження податкового повідомлення-рішення.
Інші доводи та аргументи відповідача не є визначальними для вирішення даної справи.
При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 716,72 грн слід стягнути на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77,139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, код ЄДРПОУ 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення (за формою «Ф») Головного управління ДПС у Запорізькій області від 20.06.2025 №0440136-2411-0829, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, за 2024 рік у сумі 717,11 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 716,72 грн (сімсот шістнадцять гривень 72 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова