ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/7382/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),
суддів: Лукманової О.М., Дурасової Ю.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року (суддя Артоуз О.О.) в адміністративній справі №280/7382/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,- 

В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернулася до Запорізького окружного адміністративного з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати Рішенням про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.06.2025 № 045550030455 з моменту звернення за призначенням пенсії; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. “з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, з 12.06.2025, зарахувавши до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на вищевказаний вид пенсії, період роботи з 10.11.2003 по 28.03.2025. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.06.2025 № 045550030455 про відмову в призначенні пенсії позивачу відмовлено на підставі відсутності пільгового стажу у позивача. До спеціального стажу не зараховано період роботи з 10.11.2003 по 28.03.2023 згідно долученої довідки від 12.06.2025 №174, виданої Депо №3 МКП “Дніпропетровський електротранспорт”, оскільки цю довідку не можливо взяти до уваги, оскільки в зазначеному періоді про перервану відпустку по догляду за дитиною до трьох років допущено помилку (з 23.06.2024). З таким рішенням позивач категорично не згодна, вважає його неправомірним у зв`язку із чим звернулася з даним позовом до суду. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Вказує, що до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону 1058-ІV, а не приписи ст. 13 Закону №188-ХІІ щодо віку право на призначення пенсії. Також до спеціального стажу позивачки не зараховано період роботи з 10.11.2003 по 28.03.2023 згідно долученої довідки від 12.06.2025 №174, виданої Депо №3 МКП “Дніпропетровський електротранспорт”, оскільки цю довідку не можливо взяти до уваги, оскільки в зазначеному періоді про перервану відпустку по догляду за дитиною до трьох років допущено помилку (з 23.06.2024). Довідку завірено інспектором з кадрів. Документ, що підтверджує повноваження підписувача до електронної справи не додано. Довідка потребують уточнення та перевірки.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовуються правильність висновків суду першої інстанції. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. 
Встановлені обставини справи свідчать про те, що 12 червня 2025 року позивачка звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. “з” ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, як водію міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв. 
Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та рішенням від 20.06.2025 № 045550030455 про відмову у призначенні пенсії позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Згідно вказаного рішення: пенсійний вік визначений пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв)..., - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років. Вік заявниці 54 роки 5 місяців 20 днів.
Необхідний страховий стаж визначений пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу не менше 25 років. Страховий стаж особи становить 26 років 11 місяців 24 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи.
Необхідний спеціальний стаж за період роботи водієм міського пасажирського транспорту, а саме: трамваю, визначених пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" становить не менше 10 років на зазначеній роботі. Спеціальний стаж особи не значиться.
До спеціального стажу не зараховано період роботи з 10.11.2003 по 28.03.2023 згідно долученої довідки від 12.06.2025 №174, виданої Депо №3 МКП “Дніпропетровський електротранспорт”, оскільки цю довідку не можливо взяти до уваги, оскільки в зазначеному періоді про перервану відпустку по догляду за дитиною до трьох років допущено помилку (з 23.06.2024). Довідку завірено інспектором з кадрів. Документ, шо підтверджує повноваження підписувача до електронної справи не додано. Довідка потребують уточнення та перевірки. Не зарахований період спеціального стажу можливо зарахувати після перевірки. 
На дату звернення заявниця не працює.
Згідно п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій №22-1 від 25.11.2005 (із змінами) відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, оскільки звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку та у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи.
На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.06.2025 № 045550030455 про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV, тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ст.1 Закону №1058-ІV, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 114 Закону № 1058-IV врегульовані питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Так, згідно з п. 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті.
Пунктом “з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 № 1788-XII (далі – Закон № 1788-XII, в редакції, що діяла до 01.04.2015) було передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
01 квітня 2015 року набрав чинності Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", яким статтю 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" викладено в новій редакції.
Пункт "з" статті 13 Закону № 1788-XII після змін, внесених Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", передбачає, що на пільгових умовах право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим-двадцять третім пункту "б" частини першої цієї статті.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім-тринадцятим пункту "б" частини першої цієї статті.
З наведеного вбачається, що пункт "з" статті 13 Закону № 1788-XII (після змін, внесених Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII) в якості обов`язкових умов для призначення особі пенсії за віком на пільгових умовах визначав досягнення такою особою 55-річного віку та наявність для жінок загального страхового стажу не менше 25 років, з яких не менше 10 років стаж роботи на посаді водія міського пасажирського транспорту.
Однак, 23.01.2020 Конституційний Суд України прийняв Рішення № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018 (746/15), яким статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справа № 1-5/2018 (746/15), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Крім того, пунктом 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018 (746/15) визначено, що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б"-"г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:
"На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років".
Отже, з 23.01.2020, тобто з дня набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020 № 1-р/2020 у справі № 1-5/2018 (746/15), для осіб, які до 01.04.2015 працювали на посадах водіїв міського пасажирського транспорту, діють положення пункту "з" статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 № 213-VIII, які визначають умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Разом з тим чинними залишилися й відповідні положення пункту 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.
Відтак, починаючи з 23.01.2020 діють два нормативно-правові акти, котрі одночасно але по різному регламентують умови призначення пенсій за віком на пільгових умовах для осіб, які до 01.04.2015 працювали на посадах водіїв міського пасажирського транспорту, а саме:
- пункт "з" статті 13 Закону № 1788-XII (у редакції до внесення змін Законом від 02.03.2015 № 213-VIII), який передбачає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв): чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи 25 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років;
- пункт 8 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV (у редакції Закону від 03.10.2017 № 2148-VIII), який передбачає, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.
Таким чином, норми вказаних законів містять розбіжність щодо віку та наявності страхового стажу, який надає особі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У постанові від 03.11.2021 (справа №360/3611/20) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").
Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, у даній справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-XII з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.
З огляду на викладене для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" позивачка повинна досягти 50-річного віку, мати страховий стаж не менше 20 років, у тому числі на відповідних роботах не менше 10 років.
В даному випадку позивачка на момент звернення до відповідача з заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах (12.06.2025) досягнула віку 54 роки 5 місяців 20 днів. 
Таким чином, вік позивачки є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. "з" статті 13 Закону № 1788-XII за умови наявності страхового стажу не менше 20 років, у тому числі на відповідних роботах не менше 10 років.
Страховий стаж позивача на дату звернення за призначенням пенсії (12.06.2025) становив 26 років 11 місяців 24 днів, що не оспорюється сторонами.
Водночас, спірним у даному випадку є наявність у позивачки стажу роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв не менше 10 років.
Згідно ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637).
Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Тобто, за приписами наведених норм, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суду в постановах від 12.02.2019 у справі № 337/1297/17 (2-а/337/118/2017) та від 21.03.2019 у справі №227/4564/16-а.
В матеріалах пенсійної справи позивача, серед іншого, наявні копії трудових книжок серії НОМЕР_1 від 05.01.1990 та НОМЕР_2 від 07.08.1995 і довідка від 12.06.2025 №174 видана Депо №3 МКП “Дніпропетровський електротранспорт”, відповідно до змісту яких у період з 10.11.2003 по 28.03.2023 – 19 років 04 місяці 19 днів ОСОБА_1 працювала повний робочий день у Депо №3 МКП “Дніпропетровський електротранспорт” і виконувала пасажирські перевезення. 
Так, записи у трудовій книжці НОМЕР_2 від 07.08.1995 про роботу позивача за період з 10.11.2003 по 28.03.2023 свідчать про зайнятість останнього на відповідній посаді повний робочий день. Записи про спірний період роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають.
Відомості (форма-ОК-5) з Реєстру застрахованих осіб щодо пільгового стажу місять інформацію про зайнятість позивача у 2001 - 2009 роках, 2010 – 2023 роках на роботах за кодом ЗП301331 (водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих в технологічному процесі важких і шкідливих виробництв).
Відмовляючи у зарахуванні позивачу періоду роботи з 10.11.2003 по 28.03.2023 згідно долученої довідки від 12.06.2025 №174, виданої Депо №3 МКП “Дніпропетровський електротранспорт”, відповідач послався на те, що цю довідку не можливо взяти до уваги, оскільки в зазначеному періоді про перервану відпустку по догляду за дитиною до трьох років допущено помилку (з 23.06.2024). Довідку завірено інспектором з кадрів. Документ, шо підтверджує повноваження підписувача до електронної справи не додано. Довідка потребують уточнення та перевірки. Не зарахований період спеціального стажу можливо зарахувати після перевірки.
Слід зазначити, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівників роботодавця, відповідальних за ведення обліку трудового стажу та видачу довідок на підприємстві. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначених роботодавцем у його документах.
Доводи відповідача про те що, до довідки від 12.06.2025 №174 не додано документ, шо підтверджує повноваження підписувача - інспектора з кадрів суд вважає неприйнятними, адже, вона підписана, також, начальником Депо № 3 МКП “Дніпропетровський електротранспорт”, повноваження якого підтверджуються даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
При цьому пенсійний орган наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.
Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним.
Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права особи на соціальне забезпечення.
Також на дату розгляду справи відповідачами до матеріалів справи не додано доказів проведення перевірки довідки від 12.06.2025 №174, що свідчить про нехтування ними обов`язком забезпечення реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення. 
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко 

суддя О.М. Лукманова 

суддя Ю. В. Дурасова