Справа №577/1374/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Галян С. В.	
Номер провадження 33/816/1197/26 	Суддя-доповідач Басова В. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

29 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Басова В.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Суми апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп. 
встановила:
Постановою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за те, що 05 березня 2026 року о 23 год. 53 хв. в м. Конотоп, вул. Пушкіна (Володимира Івасюка) керував автомобілем Рено Кенго д.н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці так і в медичному закладі Конотопської ЦРЛ відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою та просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити.
В обґрунтовування апеляційних вимог посилається на те, що постанова суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що перебував у тверезому стані. Спочатку дійсно висловив відмову від проходження медичного огляду, що було зафіксовано на відеозаписі, однак одразу після цього змінив своє рішення та погодився пройти огляд. Незважаючи на це, у протоколі була зафіксована лише відмова без урахування його подальшої згоди.
ОСОБА_1 розраховував, що суд дослідить відеозапис та встановить факт його згоди на проходження медичного огляду, однак із тексту постанови вбачається, що відповідний відеозапис не був досліджений або збережений не повністю.
Вважає, що відеофіксація була перервана або припинена на моменті первинної відмови, у зв`язку з чим висновок суду про його винуватість є необґрунтованим.
Будучи неодноразово повідомленими про час і місце апеляційного розгляду у встановлений законом спосіб, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, від нього надійшло чергове клопотання про відкладення апеляційного розгляду справи, так як він не може з`явитись до Конотопського міськрайонного суду Сумської області для розгляду справи в режимі відеоконференції.
Відповідно ч. 4-6 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом 20 днів з дня надходження справи до суду; апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання; неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
ЄСПЛ неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р, «не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання; держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду; суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець, і подібне обмеження не буде відповідати §1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany), а «…роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними» (п. 28 рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», заява № 16652/04; рішення від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»), «…запобігати неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у процесі, що є завданням саме державних органів» (п. 24 рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», заява № 26976/06) і «…неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», заява № 36655/02; рішення від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France), заява № 30979/96). При цьому «заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , оскільки це не суперечить положенням ст. 268, 271, 277-2 і 294 КУпАП і ОСОБА_1 було надано достатньо можливостей для реалізації свого права на доступ до суду, тобто брати участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, так як судові засіданні неодноразово призначалися протягом тривалого періоду часу, а відтак такі дії неодмінно перешкоджають справедливому розгляду справи і спрямовані на свідоме затягування судового процесу, що є проявом зловживання процесуальним правом, незважаючи на відсутність у КУпАП прямого загального положення (визначення) про заборону зловживання процесуальними правами, але така заборона є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.
Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах поданих доводів, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Відповідно до п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У відповідності до п. 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року № 1413/27858 (далі - Інструкція) ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Згідно п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря- фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 Розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Отже, поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, згідно із ознаками такого стану.
Як убачається з матеріалів справи, постановою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові водія транспортного засобу від проходження в установленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на належних і допустимих доказах, яким суд надав оцінку відповідно до вимог ст. 252 КУпАП.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 607323 від 06.03. 2026 року, у якому зафіксовано, що 05.03.2026 року о 23 год 53 хв в м.Конотоп вул. Пушкіна (Володимира Івасюка) водій ОСОБА_1 керував автомобілем Рено Кенго н.з. НОМЕР_3 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, почервоніння обличчя, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння як на місці так і в медичному закладі Конотопської ЦРЛ відмовився , чим порушив п.2.5 ПДР;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого огляд не був проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, за допомогою газоаналізатора Alcotest №6820. Підпис ОСОБА_1 в акті відсутній;
- направленням ОСОБА_1 на медичний огляд на стан сп`яніння до КНП Конотопської міської ради «Конотопська ЦРЛ ім.ак. М.Давидова» від 0 :05 год 06.03.2026 року ; 
- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, переглянутим і апеляційним судом, з якого убачається рух о 23 год 52 хв та зупинка транспортного засобу Рено Кенго д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 . Причина зупинки- комендантська година. Під час перевірки документів на запитання працівника поліції щодо належності до військової служби водій повідомив, що є військовослужбовцем. У ході спілкування у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим працівником поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», а також у закладі охорони здоров`я. На зазначену пропозицію водій спочатку погодився. Працівник поліції продемонстрував водію прилад «Драгер» та герметично запакований мундштук. Після цього ОСОБА_1 повідомив: «проходитиму не зараз, в подальшому». На повторну пропозицію пройти огляд у закладі охорони здоров`я водій відповів: «так, із знайомим». Надалі ОСОБА_1 почав телефонувати знайомим працівникам поліції з метою вирішення питання. Працівником поліції повторно було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я, однак водій від проходження огляду відмовився, що зафіксовано на відеозапис. У зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Також йому були роз`яснені права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Конотопському міськрайонному суді 17.03.2026 року о 09:00 год. Під час роз`яснення прав та порядку розгляду справи ОСОБА_1 продовжував розмову по телефону та не реагував на пояснення працівника поліції. Після цього працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Від підпису протоколу та отримання його копії ОСОБА_1 відмовився.
Відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції, який значиться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення, і у відповідності до положень ст.251 КУпАП є джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, з нього достатньо повно убачаються детальні обставини вчинення ОСОБА_1 даного адміністративного правопорушення, що цілком підставно було ураховано суддею першої інстанції при розгляді справи.
Доводи апелянта про те, що він перебував у тверезому стані, а після первинної відмови від проходження огляду нібито погодився пройти медичний огляд, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Із переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що 23 год. 52 хв. працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки Renault Kangoo під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки із застосуванням спеціального технічного засобу «Драгер», так і в закладі охорони здоров`я.
Працівник поліції продемонстрував водію прилад «Драгер» та герметично запакований мундштук, після чого ОСОБА_1 повідомив, що «проходитиме не зараз, в подальшому». Надалі на пропозицію пройти огляд у закладі охорони здоров`я К. відповів: «так, із знайомим», після чого почав телефонувати знайомим працівникам поліції.
Разом із тим із відеозапису вбачається, що працівники поліції повторно запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу «Драгер», так і в медичному закладі, однак ОСОБА_1 від проходження такого огляду відмовився, що було належним чином зафіксовано на відеозаписі.
Апеляційний суд зазначає, що висловлювання особи про намір пройти огляд «пізніше» або «із знайомим» не є безумовною та негайною згодою на проходження огляду у порядку, передбаченому законом, та фактично свідчить про ухилення від виконання законної вимоги працівника поліції.
Доводи апелянта про те, що відеозапис не був досліджений судом першої інстанції або був збережений не повністю, є безпідставними. Переглянутий апеляційним судом відеозапис є безперервним, послідовним та не містить ознак монтажу, переривання чи припинення фіксації подій. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що після зафіксованої відмови ОСОБА_1 висловив чітку та однозначну згоду на проходження огляду, відеозапис не містить.
Також із відеозапису вбачається, що після повідомлення про складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 продовжував розмову по телефону, не реагував на роз`яснення працівників поліції, а від підпису протоколу та отримання його копії відмовився.
Враховуючи такі обставини, апеляційний суд вважає, що постанова Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2026 року ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права, є законною й обґрунтованою, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, апеляційним судом не встановлені.
Інші доводи апеляційної скарги є формальними та не спростовують висновків суду першої інстанції, який повно, всебічно та об`єктивно дослідив матеріали справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить ОСОБА_1 встановлено не було. Невизнання своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом розцінюється як лінія захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, за наслідками апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд має право залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, або скасувати постанову повністю чи частково та ухвалити нову постанову, змінити її чи закрити провадження у справі.
Оцінивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, тому відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись статтями 294, 295 КпАП України,
постановила:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на постанову судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2026 року залишити без задоволення, а постанову Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 14 квітня 2026 року, без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 	Басова В. І.