Справа № 461/757/26 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 33/811/680/26 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , адвоката Мацюка В.С., розглянувши апеляційну скаргу , потеплілої ОСОБА_2 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2026 року, 

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2026 року, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Відповідно до оскаржуваної постанови, згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566622 від 14.01.2026 року, 01.01.2026 року о 03 год. 35 хв., у м. Львові, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Вагової – та вул. Куліша, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , не відреагував на зміну напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоду чи небезпеку іншим учасникам руху, виїжджаючи ліворуч з другорядної дороги, ігноруючи вимоги знаку 2.1. Дати дорогу, не надав переваги в русі автомобілю марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка наближалась до даного перехрестя проїзної частини по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, також пошкоджено металевий стовпчик та дорожній знак.
Не погоджуючись із оскаржуваною постановою, потерпіла ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2026 року та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження покликається на те, що суд першої інстанції розглянув справу у її відсутності, жодного виклику в судове засідання вона не отримувала.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що як на доказ, суд покликався на висновок за результатами інженерно-транспортної експертизи по обставинах ДТП №16 від 16.02.2026 року, виконаний на замовлення захисника ОСОБА_1 , адвоката Мацюка В.С. У цьому висновку виведена технічна причина настання ДТП. Експертизу виконав приватний експерт за оплату, а не державний, що в свою чергу ставить під сумів об`єктивність закладеного ним висновку.
Вважає, що причиною ДТП стали винні дії водія ОСОБА_1 , який при виїзді із другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі керованому нею транспортному засобу, чим створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між транспортними засобами.
У судове засідання апеляційної інстанції, потепліла ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час та місце проведення апеляційного розгляду не з`явилася, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка вказаних осіб в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши виступ ОСОБА_1 , адвоката Мацюка В.С., який заперечив проти апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 124 КУпАП відповідальність за вказаною статтею наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
На переконання апеляційного суду суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в повній мірі даної вимоги закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №566622 від 14.01.2026 року, 01.01.2026 року о 03 год. 35 хв., у м. Львові, на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг вул. Вагової – та вул. Куліша, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , не відреагував на зміну напрямку руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоду чи небезпеку іншим учасникам руху, виїжджаючи ліворуч з другорядної дороги, ігноруючи вимоги знаку 2.1. Дати дорогу, не надав переваги в русі автомобілю марки «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , яка наближалась до даного перехрестя проїзної частини по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, також пошкоджено металевий стовпчик та дорожній знак.
01.01.2026 року о 03 год. 35 хв., у м. Львові, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом марки «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , та на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг, виконав лівий поворот із виїздом на вул. Куліша і рухався в напрямку вул. Городоцької, та відчув удар в задню частину транспортного засобу, який був завданий водієм автомобіля «Subaru Forester», д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 . В ході надання пояснень працівникам поліції водій ОСОБА_2 зазначила, що «переплутала педалі, та замість педалі гальм натиснула педаль газу».
З пояснень ОСОБА_2 вбачається, що вона рухалась з дозволеною швидкістю по головній дорозі та перед нею несподівано виїхав автомобіль марки «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , однак в подальшому 05.01.2026 року у службовому кабінеті УПП у Львівській області надала додаткові пояснення з яких вбачається, що її швидкість становила 50 км/год., а водій ОСОБА_1 виїхав перед нею на відстані 2-3 метри, та нею були застосовані гальма.
Однак, зі схеми місця ДТП від 01.01.2026 року встановлено, що місце зіткнення знаходиться на відстані 41,3 метри від місця з якого здійснив виїзд транспортний засіб марки «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Отже ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути ДТП, шляхом виконання вимог п.п.10., 13. ПДР України, а саме дотриматись безпечної дистанції до попутного автомобіля, який на момент зіткнення рухався зі швидкістю 35-40 кв./год., та вже додатково подолав відстань близько 41.3 м.
Згідно із висновком за результатами інженерно – транспортної експертизи №16 від 16.02.2026 року встановлено, що при наявних вихідних даних водій автомобіля «Субару Форестер» реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 мала технічну можливість уникнути настання зіткнення шляхом дотриманням безпечної дистанції до попутного автомобіля «Опель Корса», то з технічної точки зору, дії водія ОСОБА_2 не відповідають вимогам п.п. 1.10 (в частині значення терміну «безпечна дистанція»); 2.3 (підпунктів «б» і «д») та 13.1 ПДР України та вказані невідповідності перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП. Причиною настання зіткнення автомобіля «Субару Форестер» з автомобілем «Опель Корса», з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Субару Форестер» ОСОБА_2 вимогам п.п.1.10, 2.3б та 13.1 ПДР України, оскільки водій ОСОБА_2 допустила попутне зіткнення з автомобілем «Рпель Корса», який рухався по головній дорозі у попутному напрямку зі швидкість 35-40 км./год. та подолав від моменту виїзду відстань близько 41,3 м.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини події, оцінивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, апеляційним судом встановлено, що зібраними у справі доказами не доведено порушення ОСОБА_1 вимог п.п.8.4Б, 2.3Б,10.1, 16.1 ПДР України ПДР України, які б знаходилися в прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.01.2026 року. Так, наведені докази винності останнього у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не підтверджують фактичні обставини ДТП, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. В матеріалах справи відсутні переконливі та достатні докази, що саме дії ОСОБА_1 , як водія автомобіля «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , призвели до виникнення ДТП.
Отже, дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено факту порушення ОСОБА_1 вимог ПДР України, та в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні дані, які б доводили вину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке ставиться йому в провину, а відтак докази зібрані уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення не доводять склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП у діях ОСОБА_1 .
На переконання суду апеляційної інстанції, при розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суддя першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив усі обставини справи у їх сукупності та прийшов до правильного висновку про закриття провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. При цьому порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не встановлено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Будь-яких інших доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків, викладених у постанові судді місцевого суду потерпілаОСОБА_2  не подала та таких не здобуто.
Викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності таких висновків судді та не спростовують встановлені судом обставини подій, а тому підстави для скасування постанови судді першої інстанції відсутні.
На думку апеляційного суду, доводи апеляційної скарги про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги та належним чином мотивував своє рішення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає постановлене у справі рішення законним і обґрунтованим, а тому підстав для його скасування не вбачає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 
постановив:

поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу потеплілої ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Постанову Галицького районного суду м. Львова від 23 лютого 2026 року, якою провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України закрито, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення – залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана МАЛІНОВСЬКА-МИКИЧ