ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/11075/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2025 (суддя Лазаренко М.С.) в адміністративній справі №280/11075/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_3 , Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогами визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо розрахунку вислуги років ОСОБА_1 , оголошеної витягом з наказу № 212 від 25.07.2023 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.10.2024 № 9854, наказу командира в/ч НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 23.10.2023 № 296 та розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 від 29.12.2023, здійсненого в/ч НОМЕР_4 за наслідками чого внести зміни до наказу (витягу з наказу) № 212 від 25.07.2023 року; визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку вислуги років ОСОБА_1 та відсоткової надбавки за вислугу років, зазначених у грошовому атестаті № 175 від 23.10.2023 року; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок вислуги років та відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.10.2024 р. № 9854, наказу командира в/ч НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 23.10.2023 р. № 296 та розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 від 29.12.2023 здійсненого в/ч НОМЕР_4 за наслідками чого внести зміни до грошового атестату № 175 від 23.10.2023;
Вимоги позову обґрунтовані тим, що під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_5 не було у повному обсязі виплачено надбавку за вислугу років, оскільки неправильно здійснено розрахунок вислуги років, що призвело до зменшення надбавки з 50% до 45%. Зазначає, що вірний розрахунок було здійснено іншою військовою частиною, у якої була наявна особова справа позивача. 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 січня 2025 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 №212 від 25.07.2023 в частині розрахунку вислуги років ОСОБА_1 .
Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 внести зміни до наказу командира № 212 від 25.07.2023 в частині розрахунку вислуги років ОСОБА_1 , з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.10.2024 № 9854, наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 23.10.2023 №296, розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 від 29.12.2023, здійсненого військовою частиною НОМЕР_4 , витягу з послужного списку особової пенсійної справи ОСОБА_1 №УЧ-8872 та висновків суду у даній справі, складеного ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку вислуги років ОСОБА_1 та відсоткової надбавки за вислугу років, зазначених у грошовому атестаті № 175 від 23.10.2023.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок вислуги років та відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.10.2024 №9854, наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 23.10.2023 №296, розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 від 29.12.2023, здійсненого військовою частиною НОМЕР_4 та витягу з послужного списку особової пенсійної справи ОСОБА_1 №УЧ-8872, складеного ІНФОРМАЦІЯ_3 та висновків суду у даній справі, за наслідками чого внести зміни до грошового атестату №175 від 23.10.2023.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 надбавки за вислугу років, виходячи з розміру 50 відсотків його посадового окладу, за період з 29.03.2022 по 25.07.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 червня 2025 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов залишено без розгляду з підстав пропуску позивачем процесуального строку звернення до суду.
Вподальшому, перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та аналізуючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції залишив позов без розгляду за відсутності правових підстав, з огляду на те, що обов`язковою умовою застосування приписів частини третьої статті 123 КАС України є попереднє з`ясування причин пропуску строку позивачем, через надання особі можливості подати відповідну заяву про його поновлення, з наступною оцінкою судом таких аргументів та їхньою перевіркою на підставі наданих доказів.
З результатами касаційного перегляду справи постанова суду апеляційної інстанції – скасована, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Аналізуючи підстави звернення з апеляційними скаргами, колегія суддів встановила, що командування намагається довести дві головні тези: позивач пропустив строки звернення до суду і не дотримався досудового порядку врегулювання спору.
Так, в обґрунтування апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_2 зазначено, що наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 року №280 затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України. Відповідно до пункту 10 Наказу №280 у разі виключення військовослужбовців зі списків особового складу військової частини у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, направлення на навчання, звільнення з військової служби тощо посадові особи, які відповідальні за складання, ведення, зберігання та облік особових справ військовослужбовців, уточнюють достовірність та повноту записів у послужному списку особових справ. Уточнені відомості засвідчуються особистим підписом військовослужбовця в кінці послужного списку. Відповідно до пункту 25 особові справи надаються військовослужбовцям у випадку необхідності ознайомлення з матеріалами своєї особової справи. Таке ознайомлення здійснює в присутності посадової особи, яка відповідає за облік, зберігання та ведення особових справ. Жодних рапортів чи інших документів, які б підтвердили що позивач звертався до військової частини НОМЕР_2 з метою перерахунку вислуги років або ж з метою ознайомлення з особовою справою відповідачем не виявлено. Зазначає, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 у період з 25 лютого 2022 року по 25 липня 2023 року, а тому останній знав розмір відсоткової надбавки за вислугу років та складові грошового забезпечення. Вважає, що на період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 позивачу була вірно розрахована вислуга років та відповідно відсоткова надбавка.
Військова частина НОМЕР_1 також подала апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вимоги позивача щодо невірного розрахунку під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 жодним чином не доведено та не підтверджено належним чином. Наданий позивачем наказ командира військової частини НОМЕР_4 не може вважатися належним доказом, оскільки він не відповідає вимогам Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124, а саме: оформлений не на бланку військової частини НОМЕР_4 ; відсутній підпис посадової особи та відбиток печатки даної військової частини. Зазначені в довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості були внесені на підставі пізніше поданих-долучених документів, у тому числі військовими частинами НОМЕР_6 та НОМЕР_4 , а також позивачем у тому числі і після звільнення, на час розгляду справи були відсутні у військовій частині НОМЕР_2 під час його звільнення. Вказує, що перед звільненням позивач перебував у розпорядженні у військовій частинні НОМЕР_7 , що підтверджується довідкою, виданою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 27.10.2024 №9854, а тому у відділі персоналу вказаної військової частини мали нарахувати при звільненні вислугу календарну, пільгову та загальну. Вказує, що відповідно до Положення №530, у разі якщо позивач вважає розрахунок вислугу років неправильним, йому необхідно було звернутися до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для вирішення спору. Також відповідач посилається на те, що позивачем пропущено строки звернення до адміністративного суду за захистом своїх прав, як і ті, що передбачені ст.121 КАС України, так і визначені ст.233 КЗпП, на що суд першої інстанції безпідставно не звернув увагу.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне. 
ОСОБА_1 , з 25.02.2022 по 25.07.2024 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 №20 підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду заступника командира військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командувача сил ТрО ЗСУ від 26.09.2022 підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду командира військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.07.2023 № 212, підполковника ОСОБА_1 25.07.2023 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та знято з усіх видів забезпечення.
Вислуга років у Збройних Силах України станом на 25.07.2023 становить: календарна – 21 років 08 місяців 02 днів; пільгова – 01 рік 08 місяців 08 днів; загальна – 23 роки 04 місяці 10 днів.
23.10.2023 військовою частиною НОМЕР_1 було складено грошовий атестат ОСОБА_1 , згідно якого йому станом на 01.08.2023 обчислено вислуга років, яка становить 23 роки 05 місяців 10 днів. Надбавку за вислугу років встановлено у розмірі 45% від посадового окладу.
Судом встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_4 виданий наказ, яким позивачу оголошено вислугу років для нарахування набавки за вислугу років, яка станом на 23.10.2023 становить: календарна 26 років 06 місяців 26 днів; пільгова 01 рік 08 місяців 08 днів; загальна 28 років 03 місяця 04 дні. Підставою такого розрахунку є витяг із послужного списку від 23.10.2023.
29.12.2023 начальником відділу персоналу військової частини НОМЕР_4 складено розрахунок вислуги років від 29.12.2023, згідно якого загальна вислуга позивача (у кількості повних років вислуги) складає 28 років.
Наказом командира військової частини НОМЕР_7 (по особовому складу) № 295 від 10.09.2024, ОСОБА_1 звільнений у запас за пп.“б” п.2 ч.4 ст.26 ЗУ “Про військовий обов`язок і військову службу” (за станом здоров`я: за наявності інвалідності). З 28.09.2024, ОСОБА_1 виключений із списків особового складу частин та всіх видів забезпечення.
Позивач, не погодившись з розміром нарахованої та виплаченої відповідачами надбавки за вислугу, звернувся з даним позовом до суду.
Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Частиною першою статті 9 Закону України №2011-XII від 20 грудня 1991 року "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон №2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із частиною другою статті 9 Закону №2011-ХІІ, до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9 Закону №2011-ХІІ).
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Постанова №704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Відповідно до Постанови №704 визначено наступний розмір надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу: від 1 до 5 років 25% від посадового окладу; від 5 до 10 років 30% від посадового окладу; від 10 до 15 років 35% від посадового окладу; від 15 до 20 років 40% від посадового окладу; від 20 до 25 років 45% від посадового окладу; 25 і більше 50% від посадового окладу.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (Порядок №260, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.1 розділу ІV Порядку №260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням у таких розмірах: від 1 до 5 років - 25 відсотків; від 5 до 10 років - 30 відсотків; від 10 до 15 років - 35 відсотків; від 15 до 20 років - 40 відсотків; від 20 до 25 років - 45 відсотків; від 25 і більше років - 50 відсотків.
Вислуга років для виплати надбавки обчислюється з дня початку до дня закінчення проходження військової служби відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п.2 розділу ІV Порядку №260).
Відповідно п. 3 розділу ІV Порядку №260 для виплати надбавки за вислугу років зараховуються періоди:
зазначені в постанові Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб";
проходження військової служби, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за півтора місяця на посадах, передбачених у штатах кораблів, катерів, морських суден або самохідних рейдових суден (далі - кораблі (судна)), у тому числі, які ремонтуються, а також на посадах, передбачених в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад і центрів, до складу яких входять кораблі (судна), які постійно розміщені на кораблях (суднах);
проходження військової служби під час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу, які зараховуються на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.
Для виплати надбавки за вислугу років військовослужбовцям, призваним або прийнятим на військову службу із запасу, зараховуються всі періоди попередньої служби.
Періоди служби, які підлягають зарахуванню до вислуги років у пільговому порядку, обчислюються відповідно до чинного законодавства України.
Періоди служби, обчислені на пільгових умовах відповідно до раніше встановленого порядку, перерахунку в бік зменшення не підлягають.
Для виплати надбавки за вислугу років командир військової частини щорічно станом на 01 січня оголошує наказом вислугу років військовослужбовців (п. 6 розділу ІV Порядку №260).
Наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності), що підтверджують проходження військової служби. Календарна та пільгова вислуга років зазначаються окремо.
Оголошення вислуги років для командира військової частини здійснюється наказом вищого командира за підпорядкованістю.
Військовослужбовцям, які прибули до військової частини для подальшого проходження служби, виплата надбавки за вислугу років здійснюється на підставі інформації про вислугу років, зазначеної у грошовому атестаті (п. 7 розділу ІV Порядку №260).
Аналіз вказаних положень Порядку №260 вказує, що командир військової частини оголошує наказом обсяг вислуги років військовослужбовців, який враховується для обчислення надбавки за вислугу років. При цьому, наказ видається на підставі особових справ військовослужбовців та інших документів (за їх наявності).
Після надходження до військової частини особової справи військовослужбовця вислуга років для виплати йому надбавки оголошується наказом командира військової частини.
Колегія суддів звертає увагу, обов`язок правильно обчислювати вислугу років та грошове забезпечення покладено на військову частину законом, а не за фактом подання рапорту. 
Обов`язок уточнити дані при виключенні зі списків частини (пункт 10 Інструкції №280) лежить саме на посадових особах, а не на військовослужбовцеві.
Апелянт посилається на те, що позивач мав підписати послужний список і знав про вислугу років під час служби.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, Наказ № 296 та розрахунок вислуги років датовані жовтнем та груднем 2023 року, тоді як позивач був виключений зі списків частини раніше — 25 липня 2023 року.
Отже, позивач фізично не міг ознайомитися з цими документами та новою довідкою від 2024 року під час служби у в/ч НОМЕР_5 , оскільки ці документи з`явилися після його звільнення/виключення зі списків цієї частини.
Апелянт вважає, що строк пропущено, бо позивач отримував гроші й бачив суми, з цього приводу слід зазначити наступне.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що неотримання військовослужбовцем усіх належних йому сум грошового забезпечення (а вислуга років прямо на це впливає) є триваючим порушенням.
Право на перерахунок вислуги років на підставі нововиявлених офіційних документів (довідки та розрахунку в/ч НОМЕР_8 ) виникає з моменту видачі цих документів, а не з періоду служби у 2022– 2023 роках.
Таким чином, щодо тверджень апелянта про обізнаність позивача з розміром вислуги років під час служби, слід зазначити наступне.
Апелянт безпідставно посилається на п. 10 та п. 25 Інструкції №280, оскільки визначальні для цієї справи документи, а саме: довідка від 27.10.2024 № 9854, наказ командира в/ч НОМЕР_8 від 23.10.2023 № 296 та розрахунок вислуги років від 29.12.2023 — були складені вже після виключення Позивача зі списків особового складу в/ч НОМЕР_5 (що відбулося 25.07.2023).
Позивач не міг знати про неправильний розрахунок та не мав можливості підписати або уточнити ці відомості під час служби у в/ч НОМЕР_5 , оскільки правові підстави для перерахунку (вищевказані документи) виникли пізніше. 
Покликання апелянта на відсутність рапортів також є неспроможними, оскільки належне ведення обліку та обчислення вислуги років є імперативним обов`язком відповідних посадових осіб військової частини.
Щодо обґрунтованості вимог до ВЧ НОМЕР_1 , а саме зобов`язати військову частину НОМЕР_5 здійснити перерахунок вислуги років та відсоткової надбавки за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.10.2024 р. № 9854, наказу командира в/ч НОМЕР_8 (по стройовій частині) від 23.10.2023 р. № 296 та розрахунку вислуги років військовослужбовця підполковника ОСОБА_1 від 29.12.2023 здійсненого в/ч НОМЕР_8 за наслідками чого внести зміни до грошового атестату № 175 від 23.10.2023.
Таке формулювання позовної вимоги спрямоване на те, щоб через суд змусити колишню військову частину (де підполковник служив раніше) перерахувати його вислугу та грошове забезпечення, а головне — виправити грошовий атестат.
Грошовий атестат — це ключовий документ, який військовослужбовець подає на новому місці служби (або до ТЦК при звільненні) і на підставі якого йому нараховують подальші виплати чи пенсію. Якщо в атестаті вказано занижену вислугу, нове місце служби не зможе платити більше, доки стара частина не внесе зміни
Повертаючись до матеріалів справи встановлено, відповідач стверджує, що позивач мав все перевірити під час служби.
Разом з тим, враховуючи хронологію подій, колегія суддів зазначає, що грошовий атестат № 175 видано 23.10.2023 року, наказ в/ч НОМЕР_5 видано того ж дня — 23.10.2023 року, при цьому, розрахунок вислуги складено лише 29.12.2023 року, довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 №9854 видана взагалі 27.10.2024 року.
Таким чином, на момент видачі грошового атестата (жовтень 2023) військова частина НОМЕР_5 фізично не мала і не могла врахувати розрахунок від грудня 2023 року та довідку від 2024 року. 
Отже, вимога про внесення змін є законною, оскільки обставини змінилися вже після видачі атестата.
Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям (Наказ МОУ № 260), у разі виявлення помилок або надходження нових документів, які змінюють розмір грошового забезпечення за минулі періоди, військова частина, що видала атестат, зобов`язана внести до нього зміни або видати коригуючий документ.
Разом з тим, ця вимога доповнює попередню, а саме спочатку суд має визнати бездіяльність частини протиправною, а другим пунктом — зобов`язати здійснити перерахунок та змінити грошовий атестат, на підставі зазначеного, оскільки судом визнано дії ВЧ НОМЕР_2 щодо розрахунку вислуги років позивача протиправними то, як слідство, вимоги до ВЧ НОМЕР_1 також підлягають задоволенню.
Наведені в апеляційних скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для їх задоволення апеляційної та скасування рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.01.2025 в адміністративній справі №280/11075/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 червня 2026 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова