Номер провадження: 22-ц/813/3208/26 
Справа № 496/7695/24
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 Комарової Г.О., 
переглянувши справу №496/7695/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 травня 2025 року у складі судді Пасечник М.Л., -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 03 грудня 2024 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що судовим наказом від 30 жовтня 2023 року у справі №496/7130/23 зобов`язаний до сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 2015 року народження, у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2023 року до повноліття дитини. Внаслідок проходження служби у Збройних Силах України за мобілізацією погіршився стан його здоров`я, що потребує витрат на лікування та, відповідно, впливає на матеріальний стан. Крім того, стягнення аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) призводить до непропорційного розподілу заробітку (доходу) на користь інших осіб, які перебувають на його утриманні та не враховані при винесенні судового наказу, і недостатності коштів на власне лікування. 
Позивач ОСОБА_1 просив: 
зменшити розмір аліментів, що щомісячно стягуються на підставі судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 30 жовтня 2023 року у справі №496/7130/23 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частки всіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття;
відкликати виконання судового наказу (а.с.1-7).
Ухвалою судді Біляївського суду Одеської області відкрито провадження у справі (а.с.63-64). 
Відповідач ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів з`ясуванню підлягає чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Щодо зміни сімейного стану позивача, то син ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до винесення судового наказу про стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 , як наслідок, зміни сімейного стану не відбулося. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення витрат на дитину за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою дитиною; народження другої дитини не може погіршувати становище першої дитини та впливати на обов`язок її належного утримання. Доказів перебування на утриманні позивача його батька ОСОБА_7 , 1948 року народження, не надано; батьку позивача 2 групу інвалідності встановлено 28 листопада 2022 року, тобто даний факт вже існував на час винесення судового наказу. Крім того, у батька позивач є ще двоє повнолітніх дітей, відповідно позивач не є єдиним, хто має змогу надавати допомогу. Доводи позивача про щомісячні витрати на утримання батька не підтверджені. Щодо погіршення стану здоров`я позивача як підстави для зменшення аліментів на дитину, то позивач є військовослужбовцем; за результатами проходження медичних комісій від 25 січня 2023 року непридатний до військової служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; згідно довідки ГВЛК від 09 серпня 2024 року непридатний до служби у морській піхоті. ОСОБА_1 несе військову службу з 07 квітня 2023 року у Військовій частині НОМЕР_1 , працездатність та місце служби не змінилось, доказів погіршення його матеріального стану у зв`язку з погіршенням здоров`я та доказів понесення витрат на лікування не надано. Для зменшення розміру аліментів має значення не саме по собі формальне зменшення фінансового стану платника аліментів, а факт того, що таке погіршення його майнового стану не дозволяє йому сплачувати аліменти в повному обсязі та одночасно забезпечувати собі належний рівень та умови життя, чого позивач не довів. Додатково звернуто увагу на стан здоров`я самої дитини ОСОБА_5 , який потребував витрат на лікування у період червня 2024 року – січня 2025 року (а.с.72-75).
Позивачем ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 надано відповідь на відзив, за змістом якої додатково зазначено, що позивач є єдиним годувальником в сім`ї, на його утриманні перебуває дитина та дружина; зазначені обставини не були враховані судом при видачі судового наказу з огляду на особливості наказного провадження, яке не передбачає дослідження сімейного стану платника аліментів та наявності у нього інших утриманців. Позивач несе надмірний тягар по утриманню двох дітей, дружини та батька з інвалідністю. З народженням другої дитини змінився сімейний стан, що є самостійною підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів. Позивач є військовослужбовцем з перших днів війни, за роки служби набув ряд захворювань, в тому числі й хронічних, через що визнаний непридатним до військової служби у певних військах; у період 2023-2024 року неодноразово перебував на лікуванні, частину медичних препаратів має приймати постійно для підтримання стану здоров`я, проте, в силу матеріального стану не завжди може купити необхідний йому обсяг лікарських засобів. Менша дитина періодично хворіє, що також потребує витрат на лікування. Від утримання старшої дитини не ухиляється, лише простить зменшити розмір аліментів, що був встановлений судовим наказом без з`ясування обставин, які мають значення для визначення розміру аліментів (а.с.90-92).
Відповідачем ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 надано заперечення на відповідь на відзив (а.с.100-102).
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14 травня 2025 року позов задоволено (а.с.134-140).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову (а.с.144-148).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення полягає у неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права.
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, підтримано обґрунтування заперечень на вимоги, що було викладене в суді першої інстанції. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 заперечила щодо змісту і вимог апеляційної скарги, підтримала обґрунтування позиції, що було викладено в суді першої інстанції (а.с.160-164). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.
ОСОБА_1 , 1980 року народження, та ОСОБА_3 , 1989 року народження, перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 жовтня 2014 року; шлюб розірвано рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 27 липня 2016 року у справі №496/2360/16-ц.
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судовим наказом від 30 жовтня 2023 року, виданим Біляївським районним судом Одеської області в справі №496/7130/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідно віку, починаючи з 17 жовтня 2023 року до досягнення дитиною повноліття, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
ОСОБА_1 вдруге одружився 21 вересня 2019 року, дружина ОСОБА_8 (до шлюбу ОСОБА_9 ).
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є батьком ОСОБА_1 , має 2 групу інвалідності з 28 листопада 2022 року безстроково. 
ОСОБА_1 у лютому 2022 року призваний у Збройні Сили України за мобілізацією. Під час проходження військової служби неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, має ряд хронічних захворювань. 
Військово-лікарською комісією від 25 січня 2023 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби у висококомбінованих десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах; придатний до військової служби.
Військово-лікарською комісією від 09 серпня 2024 року ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби у морській піхоті та придатним до військової служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.
ОСОБА_1 на час звернення до суду та вирішення спору перебував на військовій службі. 
Зміна розміру аліментів визначена статтею 192 СК України. За положеннями даної норми матеріального права розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Наявність підстав для зміни розміру аліментів шляхом їх зменшення ОСОБА_1 обґрунтував: зміною сімейного стану (одружився вдруге, народилася друга дитина); погіршенням матеріально стану (утримання двох дітей, дружини, допомога батьку з інвалідністю; витрати на лікування і реабілітацію у зв?язку з погіршенням стану здоров`я); погіршенням його стану здоров`я у зв`язку з тривалим проходженням військової служби за мобілізацією. 
В силу визначеного статтею 81 ЦПК України обов`язку доказування і подання доказів кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази мають бути належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми для висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності обставин, з якими закон пов`язує зменшення розміру аліментів на утримання дитини, що був визначений у даному випадку судовим наказом у наказному провадженні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. 
За змістом статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Аналіз цих норм права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. 
За загальним правилом сам по собі факт зміни сімейного стану платника аліментів у зв`язку з укладенням ним шлюбу, народженням дитини тощо не є безумовною та автоматичною підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини, народженої в іншому шлюбі, оскільки ключовим є не сам факт зміни сімейного стану, а доведеність того, що через зміну сімейного стану та виниклого у платника аліментів обов`язку утримувати інших осіб сукупний дохід платника аліментів не дозволяє забезпечити належний рівень життя для нього та всіх його утриманців. 
Погіршення стану здоров`я платника аліментів при зменшенні розміру аліментів на утримання дитини підлягає врахуванню, якщо таке вимагає значних фінансових витрат на лікування, реабілітацію тощо.
Погіршення матеріального стану платника аліментів при зменшенні розміру аліментів на утримання дитини слугує підставою, якщо погіршення матеріального стану є істотним (втрата роботи, доходу, інвалідність, суттєве зниження заробітної плати тощо).
У справі, що переглядається, ОСОБА_1 був зобов`язаний до сплати аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) судовим наказом від 30 жовтня 2023 року. Судове рішення дійсно було ухвалено коли ОСОБА_1 вже був вдруге одружений, мав другу дитину, мав батька з інвалідністю. Проте, судове рішення про стягнення аліментів на утримання старшої дитини у формі судового наказу, прийнятого у наказному провадження, не передбачало при його прийнятті з`ясування судом наявності у платника аліментів інших утриманців, його матеріального та сімейного стану, стану здоров`я, інших обставин, що мають значення при визначенні розміру аліментів.
У заяві від 30 жовтня 2023 року про видачу судового наказу ОСОБА_3 не зазначала про те, що окрім сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_1 є ще син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та дружина, яка мала право на утримання на період до досягнення дитиною трьох років; що ОСОБА_1 проходить військову службу за мобілізацією тощо. 
Наявні в справі докази підтверджують, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу у Збройні Сили України у лютому 2022 року, у зв`язку з чим почав отримувати дохід, аналіз якого вказує на те, що дохід змінювався в залежності від місця служби, яке також змінилося з 2023 року з огляду на висновки ВЛК щодо стану здоров`я військовослужбовця ОСОБА_1 .
Розмір отримуваного доходу на час звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів вказує на те, що такий суттєво зменшився, з огляду на що при безспірній наявності у ОСОБА_1 на утриманні дружини (право на утримання до досягнення дитиною трьох років) та сина ОСОБА_10 , 2023 року народження, (право на утримання до повноліття), відрахування із заробітку (доходу) частки аліментів на сина ОСОБА_11 , 2015 року народження, (право на утримання до повноліття) ставить ОСОБА_1 у скрутне матеріальне становище навіть незважаючи на те, що він і надалі продовжує проходити військову службу.
Щодо батька позивача, то ОСОБА_7 , 1948 року народження, в силу віку та 2 групи інвалідності, встановленої 28 листопада 2022 року безстроково, об`єктивно потребує від сина матеріальної допомоги що, відповідно, в силу положень частини 1 статті 202 СК України визначає обов`язок ОСОБА_1 надавати батьку таку допомогу і не обов`язково по рішенню суду. 
У справі, що переглядається, наявні підстави вважати, що на час звернення у грудні 2025 року до суду з позовом про зменшення розміру аліментів матеріальний стан ОСОБА_1 як платника аліментів змінився і подальша сплата аліментів на визначеному судовим наказом розмірі ставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище, яке не дозволяє належним чином забезпечувати інших утриманців (дружину, дитину) та власне себе, лікуватися тощо.
Доводи позивача про неможливість сплачувати аліменти на утримання старшої дитини у раніше визначеному судовим наказом розмірі та одночасного забезпечення собі та своїй сім`ї належного рівня та умов життя з огляду на отримуваний розмір заробітку (доходу) не спростовано.
Правові підстави за наявних в справі доказів для зміни розміру аліментів на утримання дитини наявні, з чим суд першої інстанції визначився правильно. 
Підстави для скасування рішення суду відсутні. 
В судовому засіданні 11 червня 2026 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами; надав представникам сторін можливість виступити у судових дебатах та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на навантаження ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 30 червня 2026 року. 

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 травня 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 30 червня 2026 року. 

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Є.С.Сєвєрова 

О.М.Таварткіладзе