625/45/26
Провадження № 3/625/17/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2026 р. с. Різуненкове Коломацький районний суд Харківської області в складі судді Лосєва Д.К., за участю секретаря Калюжної Л.Д., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , працюючого в ТОВ «Ескало Дріллінг Україна» на посаді машиніста цементувальних агрегатів у нафтогазовій галузі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за інкриміноване йому адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:
08 лютого 2026 року о 07 годині 15 хвилин поблизу будинку № 4 по вулиці Перемоги в селищі Коломак Богодухівського району Харківської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz Across», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
30 квітня 2026 року ОСОБА_1 до суду подане письмове клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, в якому ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП з тих підстав, що: 1) в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а також відсутні докази, які підтверджують факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 ; 2) поліцейський не мав законних підстав вимагати проходження водієм  ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, позаяк начебто виявлена поліцейським у нього лише одна ознака сп`яніння, яка зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме запах алкоголю з порожнини рота не є достатньою підставою для проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння, та при цьому ознаки сп`яніння мають бути сукупними, об`єктивними та підтвердженими доказами.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомленний належним чином.(а.с.50)  
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Плішкін Ю.С., у судовому засіданні висловив свою думку про відсутність складу інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, і про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, викладених у письмовому клопотанні, поданому ОСОБА_1  до суду 30 квітня 2026 року (а.с. 39-42) та надав характеристику з місця роботи ОСОБА_1 (а.с.53-54)
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх за правилами, визначеними ст. 252 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 , а також усних пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку. 
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності з ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.
У відповідності зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності з п. 2.9.а. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, у випадку відмови від проходження огляду на місці чи не погодження з результатами такого огляду водій направляється до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння.
Пунктом 6 та 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином системний аналіз вищевказаних правових норм, якими, зокрема, врегульований порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, дає підстави вважати, що такий огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або ж лікарем відповідного закладу охорони здоров`я, до якого водій направляється для проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у випадку його відмови від проходження огляду на місці чи не погодження з результатами такого огляду.
Крім того, огляд на стан сп`яніння може відбуватися виключно тих водіїв, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Тобто огляд на стан сп`яніння може проводитися винятково у разі виявлення працівником поліції у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння.
У відповідності з п.3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 201 5 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці. Вказаний перелік ознак алкогольного сп`яніння є вичерпним і розширеному трактуванню не підлягає.
Згідно вимог, закріплених у пункті 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Згідно фактичних даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№585992, складеного 08 лютого 2026 року інспектором  ВП № 1 (м.Валки) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Жигилієм В.А., 08 лютого 2026 року о 07 годині 15 хвилин поблизу будинку № 4 по вулиці Перемоги в селищі Коломак Богодухівського району Харківської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz Across», номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, і відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 2). 
Вказані вище фактичні обставини у судовому засіданні ніким не спростовані. 
Крім того, слід зазначити, що згідно ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вилучення посвідчення водія, відсторонення водія від керування транспортним засобом, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Водночас, дії поліцейського, який, фіксуючи правопорушення, складав відповідний протокол про адміністративне правопорушення, ніким не оскаржувалися у порядку, визначеному ст.267 КУпАП. 
За таких обставин, будь-які підстави ставити під сумнів відомості, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні.
Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою особою та у відповідності із вимогами, закріпленими у ст.ст. 256, 266 КУпАП та в Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 за №1408/27853). 
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, також підтверджуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, здійсненним інспектором  ВП № 1 (м.Валки) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Жигилієм В.А. 08 лютого 2026 року із використанням портативного відеореєстратора, та зафіксованим на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення дисковому носієві інформації (а.с. 11).
Оцінюючи зазначений вище доказ на предмет його відповідності критеріям належності та допустимості, суд вважає, що зафіксований на дисковому носієві інформації відеозапис є належним та допустимим доказом з наступних підстав.
У відповідності із ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно п. 3 розділу 1 та п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 18 грудня 2018 року за № 1026, кінозйомка та відеозапис - процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації. До технічних приладів і технічних засобів що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що застосовуються органами та підрозділами поліції відносяться зокрема: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіо запису; відеореєстратор; портативний відеореєстратор,; стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Як вже зазначалося, згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
При цьому, з приводу доводів ОСОБА_1 та його захисника адвоката Плішкіна С.С. про те, що відеозаписом, якій міститься в матеріалах справи не підтверджується факт зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не підтверджується факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , суд вважає за доцільне зазначити, що на одному із видеофайлів відеозапису, на якому відображено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його подальшої зупинки працівниками поліції зазначений період часу 08.02.2026 року з 08 години 06 хвилини 06 секунди по 08 годину 07 хвилину 33 секунду, тобто відмінний від зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення час скоєння адміністративного правопорушення (08.02.2026 року 07 години 15 хвилина), та водночас вказаний недолік не є істотним і таким, що б свідчив про наявність достатніх правових підстав для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, позаяк судом беззаперечно з`ясовано, а ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Плішкіним С.С. жодним чином не спростовано, що 08 лютого 2026 року о 07 годині 15 хвилин поблизу будинку № 4 по вулиці Перемоги в селищі Коломак Богодухівського району Харківської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Mercedes Benz Across», номерний знак НОМЕР_2 , на вимогу поліцейських зупинив керований ним транспортний засіб, після виявлення поліцейським у нього ознак алкогольного сп`яніння повідомив останнім про те, що він напередодні вживав алкогольні напої, після чого вчиняв дії, спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене, і, не досягши бажаного, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, про що поліцейським складено відповідний протокол. 
Зафіксована на відеозаписі інформація є логічною, послідовною, узгодженою із іншими наявними у матеріалах справи доказами, а тому суд ставиться до неї як до достовірної і такої, що в достатній мірі та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Водночас, до інших доводів  ОСОБА_1 та його захисника адвоката Плішкіна С.С. щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд ставиться критично, позаяк такі доводи не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами та з`ясованими судом фактичними обставинами справи.
Суд також вважає за доцільне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Крім вищевказаних досліджених у судовому засіданні доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№585992, складеного 08 лютого 2026 року інспектором  ВП № 1 (м.Валки) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Жигилієм В.А. та дискового носія інформації із збереженим на ньому відеозаписом, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується також і актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним інспектором  ВП № 1 (м.Валки) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Жигилієм В.А. (а.с. 3), направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним інспектором  ВП № 1 (м.Валки) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Жигилієм В.А. (а.с. 4), копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6630434, винесеної 08 лютого 2026 року інспектором ВП № 1 (м.Валки) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції Деркачем В.К. відносно ОСОБА_1 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 121-3 КУпАП (а.с. 5).
Усі вищевказані докази у розумінні ст.251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та такими, які «поза розумним сумнівом» підтверджують наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю і вчинене ним протиправне діяння суд кваліфікує за ч.1 ст. 130 КУпАП як відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння особою, яка керувала транспортним засобом. 
Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відсутні.
За правилами, визначеними ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
За таких обставин, для забезпечення досягнення закріпленої ст. 23 КУпАП мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, доцільним є, з урахуванням вищевказаних обставин, застосувати до правопорушника адміністративне стягнення згідно санкції ч 1 ст. 130 КУпАП.
Також, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в справі про адміністративне правопорушення. 
Так, у відповідності із вимогами, закріпленими у ст. 40-1 КУпАП, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 7, 8, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , працюючого в ТОВ «Ескало Дріллінг Україна» на посаді машиніста цементувальних агрегатів у нафтогазовій галузі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Перерахувати зазначену суму штрафу на користь держави за реквізитами: отримувач коштів - ГУК Харківської області /Харківобл/ 21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37874947; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача -UA168999980313020149000020001; код класіфікації доходів бюджету -21081300.
У відповідності зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, індивідуальний податковий номер:  НОМЕР_1 , працюючого в ТОВ «Ескало Дріллінг Україна» на посаді машиніста цементувальних агрегатів у нафтогазовій галузі,   зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, зарахувавши кошти до Державного бюджету України за реквізитами: отримувач коштів ГУК у місті Києві/22030106; код ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класіфікації доходів бюджету 22030106. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя  Д.К. Лосєв