Справа № 445/2114/25 
провадження № 2/445/598/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кіпчарського О. М. 
секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 12.10.1996 року Сновицькою сілською радою народних депутатів між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у сторін народилося двоє дітей, одна з яких на даний час є неповнолітньою - ОСОБА_3 . Зазначає, що останніх шістнадцять років вона періодично їздила на заробітки в Польщу, а від початку повномасштабної війни там проживає та працює, оскільки відповідач матеріально не забезпечував сім`ї. Відносини з відповідачем почали псуватися за останні три-чотири роки, вони припинили спілкування, кожен з них живе своїм життям, і як наслідок вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Даний шлюб не відповідає її інтересам, існує лише формально і доцільності в його збереженні позивачка не вбачає.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, останній подав заяву, про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримав, та додатково повідомив, що в строк наданий судом для примирення, сторони не примирилися, що свідчить про безпідставність збереження шлюбу між ними.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомив суд про неможливість явки в судове засідання, у зв`язку із проходженням служби в у в/ч НОМЕР_1 в Національній гвардії України, хоча надіслані документи не підписані електронним цифровим підписом та подані не через систему "Електронний суд", відтак встановити їх дійсність не видається можливим. 
Враховуючи те, що сторони виклали свої позиції щодо позовних вимог у раніше поданих заявах, суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутності сторін та їх представників.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке.
Згідно з ч.1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.
Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб, сторони зареєстрували такий 12.10.1996 року у Сновичівській сільській раді народних депутатів, про що складено актовий запис № 10.
У цьому шлюбі у сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження.
Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України.
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповіднодо ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
За клопотанням відповідача ухвалою суду від 10.12.2025 року сторонам було надано строк для примирення строком на чотири місяці.
Як встановлено судом із заяви представника позивача, сторони не примирилася, позивачка не виявила бажання зберегти шлюб з відповідачем, з ним не спілкується, проживає окремо, що свідчить про відсутність у неї бажання до примирення та збереження шлюбу з відповідачем.
Відповідно до ч. 3,4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.
Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітнньої дочки сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим.
Таким чином, зважаючи на те, що вжиті судом заходи не призвели до примирення сторін, виходячи з положень ст. 56 СК України, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки та порушуватиме її право на особисту свободу, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв`язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задовольнити.
Беручи до уваги клопотання позивача, витрати по сплаті судового збору слід залишити за нею.
Керуючись ст. 2,4,5, 141, ч. 2 ст. 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-283 ЦПК України, ст.56, 104, 105, 110, 112 СК України, суд -
у х в а л и в:
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 12.10.1996 року у Сновичівській сільській раді народних депутатів, актовий запис №10.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та/або обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Рішення судунабирає законної сили після акінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 05.05.2026 року.

  Суддя 	  О. М. Кіпчарський