ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 914/3167/25	

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:
Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,
Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,
в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” від 03.06.2026
про ухвалення додаткової постанови 
у справі № 914/3167/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб”, м. Львів
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Алатир-Інвест”, м. Рівне
про стягнення грошових коштів у загальній сумі 88 155,34 грн
встановив:
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21 квітня 2026 року у справі № 914/3167/25 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” про заміну сторони її правонаступником. Замінено боржника у виконавчих провадженнях № 80016676 та № 80018490 з Товариства з обмеженою відповідальністю “Алатир-Інвест” (адреса: 33013, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Рівне, вул. Князя Володимира, будинок 108, код ЄДРПОУ 39225796) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” (адреса: 33024, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Рівне, вул. Київська, будинок 47, приміщення 605С, код ЄДРПОУ 45482248).
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01 червня 2026 року у справі № 914/3167/25 ухвалу Господарського суду Львівської області від 21 квітня 2026 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” – без задоволення.
03 червня 2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” до суду надійшла заява (сформована в системі “Електронний суд” - 03.06.2026) про ухвалення додаткової постанови у справі № 914/3167/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” на користь позивача – 10 000 грн - витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд”.
У судовому засіданні 01 червня 2026 року представник позивача просив стягнути вказані витрати з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд”.
Відповідно до ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 04 червня 2026 року розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” про ухвалення додаткової постанови призначено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” про ухвалення додаткової постанови про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” на користь позивача 10 000 грн- судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вказаної заяви, з огляду на наступне:
Згідно з ч.1 ст.281 ГПК України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
Відповідно до ч.1 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
В силу положень ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1).
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.126 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст. 126 ГПК України).
Так, у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що розмір судових витрат, які він понесе, у зв`язку з розглядом справи в Західному апеляційному господарському суді, становить орієнтовно 10 000 грн.
В матеріалах справи міститься договір про правничу допомогу № 01-09/25 від 01 вересня 2025 року, укладений між адвокатським об`єднанням “Кавчук і Партнери” та Товариством з обмеженою відповідальністю “Будхаб”. Поряд з цим, позивачем до заяви про ухвалення додаткової постанови долучено додаток № 2 від 14 травня 2026 року до договору про правничу допомогу № 01-09/25 від 01 вересня 2025 року, якими встановлено фіксований розмір винагороди (гонорару) 10 000 грн.
До заяви також додано детальний опис послуг наданих адвокатом, згідно з яким, вартість наданої позивачу професійної правничої допомоги становить 10 000 грн.
Також до заяви про ухвалення додаткової постанови долучено: рахунок на оплату № 14/05 від 14 травня 2026 року на суму 10 000 грн; акт наданих послуг № 02-06/26 від 02 червня 2026 року на суму 10 000 грн; детальний опис послуг від 02 червня 2026 року; платіжну інструкцію № 1407 від 02 червня 2026 року на суму 10 000 грн.
Відповідно до ст.1 ЗУ “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно з ст.19 ЗУ “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” видами адвокатської діяльності, в тому числі є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характер; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 ЗУ “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 вказала, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення – при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки – підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи, чи були вони фактично понесені, та оцінювати їх необхідність.
Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч.5, 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до апеляційного суду не надходило.
Слід зазначити, що до заяви про ухвалення додаткової постанови позивач долучив докази, що підтверджують надіслання Товариству з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” заяви та долучених до неї документів, в тому числі, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу. Також до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” було надіслано ухвалу суду від 04 червня 2026 року.
Відтак, у Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” була можливість надати суду свої заперечення з приводу заяви позивача про стягнення судових витрат, однак, останній таким правом не скористався.
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (рішення у справі “East/West Alliance Limited” проти України”, заява №19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Також суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. (Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі №925/1545/20).
У детальному описі послуг від 02 червня 2026 року зазначено про надання адвокатом послуг на загальну суму 10 000 грн, в тому числі: - ознайомлення та аналіз апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” та долучених до неї доказів, в тому числі: узгодження з клієнтом правової позиції з представництва інтересів в суді; написання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу; підготовка до участі і участь в судовому засіданні 01.06.2026 року; інформування клієнта про результати розгляду справи в суді та роз`яснення щодо подальшого його виконання.
У розгляді заяви суд, зокрема, враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Слід зазначити, що предметом апеляційного перегляду була ухвала місцевого господарського суду, справа розглядалась апеляційним судом з повідомленням учасників справи із призначенням судового засідання, в якому був присутній представник позивача – адвокат Кавчук А.В. та яке не було тривалим (до 30 хв.), представником позивача підготовлено та подано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу (на 5 сторінок), відтак, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про обмеження розміру витрат позивача на професійну правову допомогу, з огляду на їх розумну необхідність, а відтак, часткове задоволення заяви позивача та стягнення на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” - 5 000 грн – у відшкодування витрат на професійну правову допомогу під час розгляду справи апеляційним судом (за складання відзиву та участь представника у одному судовому засіданні – 01.06.2026).
Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову – на відповідача; у разі відмови в позові – на позивача; у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначалось вище, постановою Західного апеляційного господарського суду від 01 червня 2026 року у справі № 914/3167/25 ухвалу Господарського суду Львівської області від 21 квітня 2026 року залишено без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” – без задоволення.
Відтак, враховуючи положення ст.129 ГПК України, з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” слід стягнути на користь позивача 5 000 грн – у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи Західним апеляційним господарським судом.
Керуючись ст.ст.123, 126, 129, 244, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,
ухвалив:
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” про ухвалення додаткової постанови задоволити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Профсуббуд” (33024, місто Рівне, вул. Київська, будинок 47, приміщення 605С, ідентифікаційний код – 45482248) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” (82126, Львівська область, Дрогобицький район, с. Нагуєвичі, вул. Спортивна, будинок 1-Б; ідентифікаційний код – 42863146) 5 000 грн – у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи Західним апеляційним господарським судом.
У задоволенні решти вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “Будхаб” відмовити.
На виконання додаткової постанови видати наказ.
Матеріали справи № 914/3167/25 повернути до Господарського суду Львівської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.