Справа № 209/3231/26
Провадження № 1-кп/209/255/26

В И Р О К
Іменем України

09 червня 2026 року Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: 
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження № 12026041790000255, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2026 року, щодо
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Подібна, Маньківського району, Черкаської області, громадянина України, має професійно-технічну освіту, не одруженого, працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», у період часу з 16 серпня 2025 року до 30 березня 2026 року, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де він спільно проживав однією сім`єю разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуваючи, при цьому, у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, умисно та систематично вчиняв відносно ОСОБА_6 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої.
Протягом вказаного періоду часу за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_6 . ОСОБА_4 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності.
Так, 16.08.2025 відносно ОСОБА_4 працівником уповноваженого підрозділу Національної поліції України складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 863630 за фактом вчинення адміністративного правопорушення – домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 10.09.2025 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..
Крім цього, відносно ОСОБА_4 19.08.2025 працівниками уповноваженого підрозділу Національної поліції України був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 863352 про вчинення адміністративного правопорушення – домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 25.09.2025 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..
Також, відносно ОСОБА_4 03.02.2026 працівниками уповноваженого підрозділу Національної поліції України був складений протокол про вчинення адміністративного правопорушення серії ВАД № 957101 про вчинення адміністративного правопорушення – домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , за результатами розгляду якого постановою Дніпровського районного суду м. Кам`янського від 18.03.2026 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 1020 грн..
Після цього, 30.03.2026, близько 19.00 години, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , будучи раніше тричі притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_6 , виявляючи систематичність у своїх протиправних діях, знову вчинив відносно ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік.
Таким чином, ОСОБА_4 , виявляючи систематичність у своїх діях, проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , однією сім`єю разом із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуваючи, при цьому, у родинних відносинах чи у шлюбі між собою з останньою, у період часу з 16 серпня 2025 року до 30 березня 2026 року, діючи систематично й наполегливо, з мотивів явної неповаги до інституту сім`ї, норм моралі та здоров`я близьких, вчиняв домашнє насильство щодо ОСОБА_6 , а саме неодноразово та безпричинно провокував вдома конфлікти, в ході яких виказував словесні образи та лаявся нецензурною лайкою у бік ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Внаслідок дій ОСОБА_4 щодо потерпілої ОСОБА_6 у останньої існують підстави для встановлення надмірних перешкод у життєдіяльності, що виникли внаслідок дій її співмешканця ОСОБА_4 , які спричинили порушення звичного способу життя, а також обмежили реалізацію її базових особистісних цінностей і потреб у сфері особистого благополуччя та ефективної життєдіяльності. З урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особистості ОСОБА_6 встановлено, що обставини, які встановлені у межах кримінального провадження, мають для ОСОБА_6 психотравмуючий (стресогенний) характер, та зумовлюють виникнення вираженого психологічного дискомфорту, що проявляється у тривалих і інтенсивних переживаннях. Внаслідок дій ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_6 наявні тривалі, інтенсивні й негативно забарвлені психологічні (моральні) страждання.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, що виразилось у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
До суду надана угода про визнання винуватості, укладена 21 травня 2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої сторони, в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , та за згоди потерпілої ОСОБА_6 на укладення угоди, добровільно, за ініціативою сторони захисту, згідно якої ОСОБА_4 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ст. 126-1 КК України, обставиною, що пом`якшує його покарання, є щире каяття, та погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком, термін якого буде визначений судом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та за невиконання згідно вимог ст. ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що розуміє та обізнаний із наданими йому законом правами, наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. ст. 473, 474, 476 КПК України, пред`явлене йому обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у повному обсязі за вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро кається. Угоду уклав добровільно, будь-якого насильства, примусу та погроз до нього не застосовувалося, укладення ним угоди не є наслідком будь-яких обіцянок чи інших обставин, ніж ті, що зазначені в угоді. Просить затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.
Прокурор зазначив, що надана суду угода відповідає вимогам закону, тому просить її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Крім того просив застосувати до обвинуваченого обмежувальні заходи, що застосовуються до осіб, які вчинили домашнє насильство, у виді направлення для проходження програми для кривдників.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.ст. 473, 474, 476 КПК України та просив затвердити зазначену угоду.
Потерпіла ОСОБА_6 надала до суду письмову заяву - згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим; повідомила в судовому засіданні, що угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 .. 
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів у випадку надання потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.
Суд пересвідчився, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільною, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, виходячи з меж судового розгляду, які визначаються змістом угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що факт вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 знайшов своє підтвердження в суді, а його дії при укладенні угоди вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує його покарання, а також відсутність обставин, які його обтяжують.
Встановлено, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, враховуючи дані про його особу, який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального характеру.
До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд, на підставі ч. 1 ст. 66 КК України, відносить щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та обставина, що ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, потерпіла не має до нього претензій матеріального характеру, на обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває суд вважає ці обставини такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого, і в сукупності, з урахуванням відомостей про його особу, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе застосувати до обвинуваченого правила, передбачені ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування основного покарання у виді двох років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк в один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Крім того, відповідно до ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені обов`язки, перелік яких наведений у ч. 1 вказаної норми. 
Зважаючи на систематичне притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства до потерпілої, та на те, що потерпіла в судовому засіданні повідомила, що вона та обвинувачений мешкають на одній житловій площі, необхідним та достатнім для попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде направлення ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників. 
Саме таке покарання відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України та принципу пропорційності, оскільки є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, та буде відповідати принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, не ставитиме особистий і надмірний тягар для обвинуваченої, що є складовим елементом принципу верховенства права відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року). 
Таким чином, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної 21 травня 2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 , відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 24.04.2026 року застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 21 червня 2026 року, який має бути залишений без змін до набрання вироком законної сили, оскільки такий запобіжний захід відповідає і є співрозмірним тяжкості і характеру діянь, які інкримінуються останньому,в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Процесуальні витрати за проведення судової психологічної експертизи від 16.04.2026 року в сумі 10000,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 376, 468, 469, 472- 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 12026041790000255, укладену 21 травня 2026 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 за письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 . 
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки, а саме: 
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, а саме направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці. 
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний щодо ОСОБА_4 на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 24 квітня 2026 року, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової психологічної експертизи від 16.04.2026 року в сумі 10000,00 (десять тисяч) грн.. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Кам`янського протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя    ОСОБА_1