Справа №597/562/26
Провадження №2/597/450/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2026 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області
в складі: судді Шевчук В.М.
за участі секретаря судового засідання Николайчук З.М. 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовною заявою до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, у якій просив визнати за ОСОБА_2 , як спадкоємицею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 , право власності на спадкове майно після його смерті, яке складається з: 1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 75,4 кв.м, житловою площею 46,6 кв.м, загальною інвентаризаційною вартістю 187725,00 гривень, до складу якої входять наступні приміщення: коридор — 1; вбиральня — 2; ванна — 3; кухня — 4; жила кімната — 5; жила кімната — 6; жила кімната — 7. 
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки ОСОБА_2 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 , за життя якому належала частка у квартирі АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками квартири є позивачка ОСОБА_2 ; діти позивачки та покійного ОСОБА_3 — ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ). Таким чином після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить частина квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 75,4 кв.м, житловою площею 46,6 кв.м, загальною інвентаризаційною вартістю 187725,00 гривень, яка складається з: коридору — 1; вбиральні — 2; ванни — 3; кухні — 4; жилої кімнати — 5; жилої кімнати — 6; жилої кімнати — 7. Спадкова квартира АДРЕСА_1 , являється об`єктом спільної сумісної власності померлого ОСОБА_3 , позивачки ОСОБА_2 та їх дітей. Позивачка являється дружиною померлого, тому відповідно до положень ст.1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка. На момент смерті зі спадкодавцем ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_2 , за заявою якої до майна померлого Заліщицькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу. Діти позивачки та померлого звернулися до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявами про відмову від спадкування. Коли позивачка вдруге звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про справо на спадщину за законом після смерті чоловіка на частину квартири, яка належала покійному, нотаріус письмово відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка та запропонувала звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки визначити розмір частки у спірному спадковому майні, що належало спадкодавцю, не знаючи його волі, неможливо. Дійсно за життя спадкодавця ОСОБА_3 форма власності та розмір його частки у квартирі АДРЕСА_1 , не були визначені ні свідоцтвом про право власності, ні договором. А, тому, враховуючи відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, іншого способу для прийняття спадщини після смерті чоловіка, окрім звернення до суду, у позивачки ОСОБА_2 немає.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

Позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, однак від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, проти ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні не заперечують.
Відповідач Заліщицька міська рада у судове засідання свого представника не делегував, однак від представника відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 17.04.2026 року суддя Шевчук В.М. прийняла до свого провадження цивільну справу та визначила проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.
Відповідно до приписів ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Враховуючи визнання відповідачем даного позову, суд вважає можливим ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Судом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІV.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Заліщицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.09.2025 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 25.12.1995 року Заліщицьким РБТІ, підтверджується, що за життя ОСОБА_3 належала частка у квартирі АДРЕСА_1 .
Іншими співвласниками, відповідно до вказаного вище свідоцтва є: позивачка ОСОБА_2 ; діти позивачки та покійного ОСОБА_3 — ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ). 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить частина квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 75,4 кв.м, житловою площею 46,6 кв.м, загальною інвентаризаційною вартістю 187725,00 гривень, яка складається з: коридору — 1; вбиральні — 2; ванни — 3; кухні — 4; жилої кімнати — 5; жилої кімнати — 6; жилої кімнати — 7. 
Таким чином, спадкова квартира АДРЕСА_1 , являється об`єктом спільної сумісної власності померлого ОСОБА_3 , позивачки ОСОБА_2 та їх дітей. 
Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 02.03.1979 року стверджується, що позивачка являється дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Таким чином позивачка ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки №641, виданої 12.09.2025 року виконавчим комітетом Заліщицької міської ради, на момент смерті зі спадкодавцем ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 Заліщицькою державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №93/2025 за заявою позивачки ОСОБА_2 (заява №256 від 07.10.2025 року).
Також до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадкування після смерті батька ОСОБА_3 звернувся син позивачки ОСОБА_5 (заява №20 від 13.02.2026 року).
Крім цього, до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадкування після смерті батька ОСОБА_3 звернулася дочка позивачки ОСОБА_8 (заява №21 від 13.02.2026 року).
Також до Заліщицької державної нотаріальної контори з заявою про відмову від спадкування після смерті батька ОСОБА_3 звернулася дочка позивачки ОСОБА_7 (заява №22 від 13.02.2026 року).
Як встановлено в судовому засіданні, 17.03.2026 року позивачка вдруге звернулася до Заліщицької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про справо на спадщину за законом після смерті чоловіка на частину квартири, яка належала покійному, однак нотаріус Дідик І.О. письмовою відповіддю №105/02-14 від 17.03.2026 року відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка та запропонувала звернутися до суду з метою вирішення питання по суті, оскільки визначити розмір частки у спірному спадковому майні, що належало спадкодавцю, не знаючи його волі неможливо.

V. Оцінка суду

Згідно зі ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Вимогами ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 цього Кодексу).
Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Згідно зі ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Належно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно зі ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом.
Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено пра вових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.
При цьому, у своїй постанові по справі №570/997/19 від 16.06.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду звернув увагу, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом також у разі втрати документа, який засвідчує це право. Позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.
Згідно приписів ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. 
Частиною 1 статті 369 ЦК України регламентовано, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Суд погоджується з доводами представника позивачки, що за життя спадкодавця ОСОБА_3 форма власності та розмір його частки у квартирі АДРЕСА_1 , не були визначені ні свідоцтвом про право власності, ні договором.
Відповідно до приписів ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. 
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем – Заліщицькою міською радою Чортківського району Тернопілської області суперечить вимогам закону.
За встановлених обставин справи суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні її спадкових справ, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , відтак має право на спадкування його майна.

VI. Щодо розподілу судових витрат

Згідно п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 12, 13, 81, 141, 197-200, 211, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, ч.1 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.16, 355, 368, 369, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1273, 1275, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, суд
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , до Заліщицької міської ради Чортківського району Тернопільської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, задовольнити повністю.
Визнати за  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителькою АДРЕСА_2 , як спадкоємицею за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_3 , право власності на спадкове майно, яке складається з:
1/5 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 75,4 кв.м, житловою площею 46,6 кв.м, загальною інвентаризаційною вартістю 187725 (сто вісімдесят сім тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень, до складу якої входять наступні приміщення: коридор — 1; вбиральня — 2; ванна — 3; кухня — 4; жила кімната — 5; жила кімната — 6; жила кімната — 7. 
Судові витрати по справі покласти на сторони в понесених ними розмірах.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається Тернопільському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.
Повне рішення складено 01.06.2026 року.

Повне найменування сторін:
Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; Відповідач: Заліщицька міська рада Чортківського району Тернопільської області, юридична адреса: 48601, м.Заліщики вул.С.Бандери, 15Б, Чортківського району, Тернопільської області, код ЄДРПОУ 04058396.

Суддя В.М.ШЕВЧУК