КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2026 року м. Київ справа №640/20441/21
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, 
в с т а н о в и в: 
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась фізична особа – підприємець ОСОБА_1 з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 27.05.2021 №28.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2023 справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю постанови №28 від 27.05.2021 про накладення стягнень передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Відповідачем до суду подано відзив, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, на адресу Головного управління надійшло звернення від гр. ОСОБА_2 від 22.10.2020 року за вх. № Д-6340 про порушення його законних прав суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 
Головним управління Держпродспоживслужби в м. Києві 11.11.2020 отримано погодження Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів і захисту прав споживачів №15.5-10/2/17143 щодо проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) в частині захисту прав споживачів на підставі звернення гр. ОСОБА_2 про порушення його законних прав ФОП ОСОБА_1 . 
Згідно зі статтею 6 Закону України “Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” заява про порушення прав споживача гр. ОСОБА_2 , була підставою для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки у ФОП ОСОБА_1 , який здійснено відповідно до наказу Головного управління від 20.11.2020 року №6094, направлення від 20.11.2020 року №4487 у період з 26.11.2020 року по 27.11.2020 року. 
Спеціалістами Головного управління 27.11.2020 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ФОП ОСОБА_1 щодо додержання ним як суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якого складено Акт №6094-1 від 27.11.2020 року.
У ході заходу встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 наступних вимог законодавства:
- абзац шостий та абзац сьомий, частини першої статті 8 Закону України “Про захист прав споживачів” №1023-ХІІ від 12.05.1991 року;
- перше речення абзацу другого частини четвертої статті 17 Закону України “Про захист прав споживачів” №1023-ХІІ від 12.05.1991 року;
- пункту 29 і 31 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 19.04.2007 року № 104.
Опис виявлених порушень вимог законодавства: «Перевіркою встановлено, що відповідно до заяви ОСОБА_2 від 12.10.2020 до ФОП ОСОБА_1 (далі - Підприємець) щодо розірвання договору та повернення сплачених за товар, а саме: велосипед 28 Cannonedale topstone Sora (2020) розмір L, грошової суми (26 840,00 грн.) або заміни товару на аналогічний у зв`язку з тим, що даний товар під час гарантійного терміну експлуатації вийшов з ладу, що робить неможливим використання велосипеду. Дана заява була отримана менеджером з продажу магазину ОСОБА_3 . На дану заяву від гр. ОСОБА_2 . Підприємцем надано відповідь від 15.10.2020 про те, що тягар доказування істотних недоліків товару лягає на покупця.
Згідно пояснення, наданого на момент перевірки підприємцем до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві «Щодо відмови у задоволенні заяви гр. ОСОБА_2 про повернення товару», зазначено, що оскільки споживачем не було доведено наявності в придбаному ним товарі істотних недоліків, вимоги щодо обміну товару чи повернення сплаченої за товар суми не були задоволені.
Будь-яких актів та заключень щодо огляду товару або проведення діагностики товару від продавця або підприємства, яке здійснює прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт або технічне обслуговування, надано не було.
Вищезазначене свідчить про відмову споживачу в реалізації його прав установленого абзацом шостим та абзацом сьомим частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів». За що передбачена відповідальність згідно статті 23 Закону України «Про захист прав споживачів».
Разом з тим, на письмову заяву гр. ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 від 12.10.2020 р. щодо проведення експертизи товару для встановлення причин втрати якості продукції в гарантійний термін Підприємцем не вчинено жодних заходів щодо організації проведення експертизи продукції в триденний строк.». 
На підставі Акту від 27.11.2020 року № 6094-1 за відмову споживачу в реалізації його прав установлених частиною першою ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» відносно позивача винесено постанову про накладення стягнення передбаченого ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів», та застосовано штраф у сумі 268 400 грн. 
Позивач, вважаючи протиправним рішення відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон України № 877-V) визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Згідно з підпунктом 8 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в м. Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.04.2017 № 209, Головне управління відповідно до покладених на нього завдань забезпечує реалізацію державної політики, зокрема, у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням законодавства про захист прав споживачів (у тому числі споживачів виробів з дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння), зокрема:
- перевіряє додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог законодавства про захист прав споживачів, а також правил торгівлі та надання послуг;
- накладає на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення за порушення законодавства про захист прав споживачів;
- сприяє реалізації в Україні Керівних принципів для захисту інтересів споживачів, прийнятих Генеральною Асамблеєю ООН 09 квітня 1985 року.
Відповідно до пунктів 2, 13 частини 1 статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право:
- перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів;
- накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 1 Закону України № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Абз. 10 ст. 1 Закону № 877 дає визначення, що заходи державного нагляду (контролю) - це планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є: звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
З матеріалів справи встановлено, що до Головного управління надійшло звернення ОСОБА_2 вх. № Д-6340 від 23.10.2020 року про порушення його законних прав суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 , у якому споживач скаржився на те, що Велосипед 28 Cannonedale topstone Sora 2020 розмір L mantis pama L (SKD-96-21) за ціною - 26 840 гривень (Видаткова накладна №-000018163), проданий ФОП ОСОБА_1 , під час гарантійного терміну експлуатації вийшов з ладу, а саме 
- було виявлено дефект на верхній трубі рами, що робить неможливим використання велосипеду, так як подальші поїздки на велосипеді з деформацією конструкції може призвести до тріщини рами. Гарантійні звернення через електронну форму на сайті VELOGO.com.ua не дали результату у вирішенні зазначеної проблеми, а також на основі огляду фотоматеріалів, без огляду товару було встановлено, що даний випадок не гарантійний.
Остаточним зверненням до ФОП ОСОБА_1 стало подання гр. ОСОБА_2 заяви на повернення товару неналежної якості від 12.10.2020 року на підставі ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», згідно якої просив замінити неналежний товар на належний або повернути сплачені кошти в сумі 28 860 гривень. Додатково зазначив, якщо у продавця виникає необхідність у проведенні експертизи, то він надає свою згоду на її проведення та про результати просить повідомити його у письмовій формі.
Так, як на звернення гр. ОСОБА_2 (гарантійну заяву) від споживача позивач отримав (#00020092020) 15.09.2020 року, та Гарантійну Заяву (#0002102020)), особливо Заяву на повернення товару неналежної якості від 12.10.2020 року суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 не відреагував належним чином, 23.10.2020 року споживач ОСОБА_2 звернувся до Головного управління зі скаргою про порушення його законних прав суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 , у якій просив про допомогу в захисті його прав як споживача. 
Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до пункту 18 частини першої Закону України “Про захист прав споживачів” продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України “Про захист прав споживачів” споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на:
1) захист своїх прав державою;
2) належну якість продукції та обслуговування;
4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 
4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" тощо.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України “Про захист прав споживачів” продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України “Про захист прав споживачів” продавець (виробник, виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами чи договором, при цьому гарантійний строк на комплектуючі вироби повинен бути не менший, ніж гарантійний строк на основний виріб, якщо інше не передбачено нормативно-правовими актами чи договором.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1 цього Закону гарантійний строк - це строк, протягом якого виробник (продавець, виконавець або будь-яка третя особа) бере на себе зобов`язання про здійснення безоплатного ремонту або заміни відповідної продукції у зв`язку з введенням її в обіг.
Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що суб`єкт господарювання (продавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості та забезпечувати її належну роботу протягом гарантійного строку.
Відповідно до підпункту 1 і 2 абзацу другого частини першої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника:
1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми;
2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.
Продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою статті 8 Закону України “Про захист прав споживачів”) зобов`язаний прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги.
Права споживача у разі придбання ним товару неналежної якості передбачені також ст.678, та ст. 708 Цивільного Кодексу України.
Отже, законодавством передбачена можливість виявлення недоліків придбаного товару (наданої послуги) не лише під час придбання товару (послуги), а й протягом гарантійного строку експлуатації. Недоліки споживачем були виявлені протягом гарантійного строку.
Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.
Таким чином, твердження позивача, що споживач повинен спочатку був звернутися з вимогою про безкоштовне усунення недоліків товару або відшкодування витрат на їх усунення, і внаслідок чого об`єктивно неможливо було встановити, що такий недолік не може бути усунутий та/або його усунення потребує понад 14 днів, є повністю безпідставним.
Підставою для задоволення вимоги про розірвання договору та повернення сплаченої суми за товар, є істотний недолік цього товару, який робить неможливим його використання в цілому.
Істотним недоліком Закон називає такий недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з таких ознак, а саме: він взагалі не може бути усунутий, його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів, він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (пункт 12 частини першої статті 1 Закону України “Про захист прав споживачів”).
Зібраними відповідачем доказами підтверджено факт наявності недоліку у товарі, а саме у Велосипеді 28 Cannonedale topstone Sora 2020розмір L mantispama L (SKD-96-21) наявний дефект на верхній трубі рами, що робить неможливим використання велосипеду, так як подальші поїздки на велосипеді з деформацією конструкції може призвести до тріщини рами, що суттєво впливає на якість товару, вказані обставини не спростовані позивачем належними та допустимими доказами, а навпаки позивач сам визнає про наявність такого недоліку.
Слід зазначити, що відповідно до п. 2 Порядку накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 серпня 2002 р. № 1177 (далі - Порядок 1177) на суб`єктів господарювання накладається стягнення у вигляді штрафу відповідно до статті 23 Закону України “Про захист прав споживачів”.
Відповідно до п. 4 Порядку 1177 рішення про накладення штрафів приймається на підставі відповідних актів перевірки суб`єкта господарювання та інших матеріалів, пов`язаних з цією перевіркою, за наявності порушень, зазначених у пункті 2 цього Порядку, і оформляється постановою за формою, що встановлюється Мінекономіки.
Питання про накладення штрафу розглядається за участю представника суб`єкта господарювання. У разі його відсутності справу може бути розглянуто лиш е у випадку, коли незважаючи на своєчасне повідомлення суб`єкта господарювання про місце і час розгляду справи від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином повідомим позивача про розгляд справи, а саме:
- 14.05.2021 року за № 03/7420 на адресу АДРЕСА_1 (яка вказана у позові) на ім`я ФОП ОСОБА_1 . Головним управлінням було направлено повідомлення про розгляд справи призначений на 27 травня 2021 року з 15-00 до 16-00 за адресою м. Київ, вул. Некрасівська, 10/8, каб 19;
- 14.05.2021 року за № 03/7418 на адресу АДРЕСА_2 (за місцем здійснення перевірки) на ім`я ФОП ОСОБА_1 . Головним управлінням було направлено повідомлення про розгляд справи призначений на 27 травня 2021 року з 15-00 до 16-00 за адресою м. Київ, вул. Некрасівська, 10/8, каб 19;
- 25.05.2021 року за № 03/7553 на адресу АДРЕСА_3 (за місцезнаходженням зазначеного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) на ім`я ФОП ОСОБА_1 . Головним управлінням було направлено повідомлення про розгляд справи призначений на 27 травня 2021 року з 15-00 до 16-00 за адресою м. Київ, вул. Некрасівська, 10/8, каб 19.
Головне управління виконано усі покладені на нього обов`язки в частині інформування суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи, а неотримання останнім на пошті вказаних документів не може бути підставою вважати, що таке повідомлення не відбулось. 
Таким чином, доводи позивача про неповідомлення його про розгляд справи є безпідставними.
Відповідно до п. 5 Порядку 1177 постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший і другий примірники залишаються у Держпродспоживслужбі або її територіальному органі, який прийняв постанову про накладення штрафу, третій примірник у 3-денний термін після її прийняття надсилається суб`єкту господарювання або видається його представнику під розписку.
Відносно позивача 27.05.2021 проведено розгляд справи та винесено постанову в порядку ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 28 від 27.05.2021 року.
Матеріалами справи підтверджено, що оскаржувана постанова за № 06.4/8282 була направлена на адресу позивача (за місцезнаходженням зазначеного в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: на адресу АДРЕСА_3 ), а тому є безпідставними ствердження позивача про не направлення йому копії оскаржуваної постанови. 
Отже, з підстав викладеного вище, постанова Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві №28 від 27.05.2021 про накладення стягнень передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, є обґрунтованою.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -
в и р і ш и в :
У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.