УХВАЛА

10 червня 2026 року
м. Київ

справа № 346/4928/15-ц
провадження № 61-7649ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 03 червня 2026 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2025 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року.
У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі,  ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що повний текст постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року складений 29 квітня 2026 року, а вручений йому 05 травня 2026 року. На підтвердження вказаних обставин надано копію конверта, який адресований апеляційним судом  ОСОБА_1 зі штрихкодовим ідентифікатором № R067160896946.
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 761/24489/17, від 18 березня 2020 року у справі № 711/4010/13-ц, від 20 червня 2023 року у справі № 362/2707/19, від 15 червня 2022 року у справі № 922/2165/21, від 02 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19, від 10 травня 2023 року у справі № 462/3689/16-ц, від 05 грудня 2018 року у справі № 522/2202/15-ц, від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц, від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17, від 15 червня 2021 року у справі №922/2416/17 та у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15, від 21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, від 18 січня 2017 року у справі № 6-2776цс16, від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України).
Крім того, у клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі,  ОСОБА_1 просить зупинити дію рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2025 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року в частині скасування заходів забезпечення позову (зняття арешту з нерухомого майна) до закінчення їх перегляду у касаційному порядку. Клопотання мотивовано тим, що існує реальна загроза незворотних наслідків: скасування арешту з нерухомого майна відкриває іншій стороні безперешкодний доступ до його відчуження (продажу, дарування, поділу, передачі в іпотеку третім особам).
Оскільки об`єктом судового розгляду є саме зазначене нерухоме майно, його реалізація третім особам призведе до повної втрати предмета спору. У такому випадку подальший розгляд справи у Верховному Суді втратить будь-який сенс, а ухвалене судом касаційної інстанції рішення буде неможливо виконати.
Також слід врахувати, що предметом спору є майно, ринкова вартість якого згідно з наявними в матеріалах справи доказами (звітом про оцінку від 27 січня 2017 року) становить 186 520 грн. Відчуження майна такої високої вартості завдасть співвласникам майнових паїв значних та непоправних матеріальних збитків, захист та відновлення яких у майбутньому вимагатиме надмірних фінансових витрат.
У разі задоволення касаційної скарги та скасування судових рішень захист прав касатора вимагатиме ініціювання низки нових судових процесів (про визнання договорів недійсними, витребування майна у добросовісних набувачів тощо), що покладе на касатора надмірний фінансовий та процесуальний тягар.
Зазначені ризики є реальними, а не гіпотетичними, оскільки інша сторона вже має юридичну можливість звернутися до державного реєстратора чи нотаріуса для вилучення запису про арешт із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зупинення дії судового рішення в частині скасування забезпечення позову на час касаційного перегляду забезпечить дотримання балансу інтересів сторін, збереже статус-кво та гарантуватиме ефективність остаточного судового рішення.
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності заяви особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Тлумачення частини восьмої статті 394, статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення дії рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дію.
У задоволенні клопотання про зупинення дії рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду необхідно відмовити, оскільки заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення. Окрім того, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2025 року, яке залишене без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року, у задоволенні позову відмовлено, а тому судові рішення не підлягають виконанню. Ураховуючи вищенаведене, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись статтями 260, 389, 390, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2025 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року. 
Відкрити касаційне провадження у справі № 346/4928/15-ц.
Витребувати з Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу № 346/4928/15-ц за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_5 , про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1  про зупинення дії рішення Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2025 року та постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2026 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 липня 2026 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар 

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат