ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

30 квітня 2026 року 	м.Суми	

Справа №577/3233/23 
Номер провадження 22-ц/816/1913/26

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Черних О. М. (суддя-доповідач),
суддів - Замченко А. О. , Худика А. М. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М. 
в присутності апелянта - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми та в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, постановлену під головуванням судді Гетьмана Вадима Володимировича у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Засорін Артем Ігоревич, про стягнення боргу, визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі, акту приймання частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії, 
установив:
1.Описова частина
Короткий зміст заяви
17 лютого 2026 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа від 22 грудня 2023 року у справі № 577/3233/23 таким, що не підлягає виконанню. Вказав, що 05 лютого 2026 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 80178566, в рамках якого на його кошти постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Пересадько О.Б. накладено арешт. Вважає, що ним у добровільному порядку перед стягувачем – ОСОБА_1 була сплачена заборгованість за договором позики та судові витрати до відкриття виконавчого провадження, а тому відповідно до норм ст. 432 ЦПК України є всі підстави для визнання виконавчого листа від 22 грудня 2023 року, виданого 09 січня 2026 року, у справі № 577/3233/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 240939,42 доларів США та 13017,40 грн – судового збору таким, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2026 року задоволена заява ОСОБА_2 , визнано виконавчий лист від 22 грудня 2023 року у справі № 577/3233/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 240939,42 доларів США за договором позики від 30 грудня 2021 року та 13017,40 грн, таким, що не підлягає виконанню. Рішення мотивоване тим, що боржник ОСОБА_2 в добровільному порядку, поза межами виконавчого провадження, виконав перед стягувачем ОСОБА_1 зобов`язання, а тому вважає, що підстави для примусового виконання відсутні. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції про визнання виконавчого листа від 22 грудня 2023 року у справі № 577/3233/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 240939,42 доларів США за договором позики від 30 грудня 2021 року та 13017,40 грн, таким, що не підлягає виконанню. Зазначив, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, допустив порушення норм процесуального права, не надав належної оцінки встановленим обставинам справи та безпідставно застосував положення ч. 2 статті 432 ЦПК України. Вказав, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про припинення зобов`язання боржника у зв`язку з його добровільним виконанням поза межами виконавчого провадження, судом невірно дана оцінка наданим боржником доказам, а тому просив суд апеляційної інстанції ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2026 року скасувати та ухвалити рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 від 22 грудня 2023 року у справі № 577/3233/23 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Протоколами автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 березня 2026 року справу передано судді-доповідачеві – Черних О.М.
Ухвалою Сумського апеляційного суду від 27 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - залишено без руху
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 07 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Сумського апеляційного суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ від 07 квітня 2026 року справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні 
Відзив на апеляційну скаргу надійшов 
ОСОБА_2 направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якому не погоджується з доводами ОСОБА_1 . Вважає ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконання обґрунтованою, ухваленою з додержанням норм матеріального та процесуального закону. Зазначив, що факт того, що він повністю добровільно погасив заборгованість до відкриття виконавчого провадження підтверджується розпискою, яку написав в електронному вигляді ОСОБА_1 27.12.2024, підписану за допомогою КЕП. Зазначив, що дії ОСОБА_1 є незаконним засобом досягти подвійного стягнення з нього заборгованості. Просив апеляційний суд залишити ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Позиція апеляційного суду 
У судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду ОСОБА_2 , приватний виконавець Пересадько О.Б. не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомили, з заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст.ст.371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності учасників цієї справи, які не з`явились
2. Мотивувальна частина
Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню чи порушення норм процесуального права. 
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвал суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу суду першої інстанції про визнання виконавчого листа від 22 грудня 2023 року у справі № 577/3233//23 таким, що не підлягає виконанню – підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Фактичні обставини справи
Судом встановлено, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 30 грудня 2021 року в розмірі 240939,40 доларів США та 13017,40 гривень – судового збору. Провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Засорін Артем Ігоревич, про визнання недійсним договору дарування частки у статутному капіталі, акту приймання передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії – закрито у зв`язку з відсутністю спору. ОСОБА_1 повернуто сплачений ним судовий збір в розмірі 1073 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 5000 гривень – витрати на правничу допомогу ( т. 1 а.с. 212-214)
Постановою Сумського апеляційного суду від 28 травня 2024 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року в частині закриття провадження у справі та в частині повернення ОСОБА_1 судового збору в сумі 1073,60 гривень – скасовано, і в цій частині в задоволенні позову відмовлено ( т 2 а.с. 50-52).
Постановою Верховного Суду від 27 листопада 2024 року рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 28 травня 2024 року в частині вирішення позову про стягнення заборгованості за договором позики – залишено без змін. Постанову Сумського апеляційного суду від 28 травня 2024 року в частині визнання недійсними договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Аграрна фірма «Хлібодар», акту приймання передачі частки у статутному капіталі та скасування реєстраційної дії/запису – скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 97-107). 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року рішення Конотопського районного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року в оскаржуваній частині скасоване, ухвалене нове, яким визнано недійсним договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна фірма «Хлібодар» від 21 червня 2023 року, складений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , про передачу прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Аграрна фірма «Хлібодар» в розмірі 100 %, на підставі якого проведено реєстраційну дію (запис) у ЄДР від 21 червня 2023 року № 1006281070018001680 державним реєстратором – приватним нотаріусом Засоріним Артемом Ігоревичем. Скасовано реєстраційну дію/запис у ЄДР від 21 червня 2023 року № 1006281070018001680 державним реєстратором – приватним нотаріусом Засоріним Артемом Ігоревичем. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 2415, 60 грн з кожного – судового збору (т. 2 а.с. 147-155).
06 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з заявою про видачу виконавчих документів щодо примусового виконання рішення Конотопського міськрайонного суду від 22 грудня 2023 року, яке було часткове скасоване постановою Полтавського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року (т. 2 а.с. 238-239).
13 січня 2026 року ОСОБА_1 було направлено копію рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області, копію постанови Полтавського апеляційного суду та 3 виконавчі листи ( т. 2 а.с. 240). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 05 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження № 80178747 за виконавчим листом № 577/3233/23, виданим 09 січня 2026 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги в сумі 4831,20 грн. – по 2415,60 грн з кожного. Боржник – ОСОБА_5 (т. 3 а.с. 62, т. 4 а.с. 6). 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 05 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження № 80178868 за виконавчим листом № 577/3233/23, виданим 09 січня 2026 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги в сумі 4831,20 грн. – по 2415,60 грн з кожного. Боржник – ОСОБА_2 (т. 3 а.с. 63, т. 4 а.с.5) 
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Сумської області від 05 лютого 2026 року відкрито виконавче провадження № 80178566 за виконавчим листом № 577/3233/23, виданим 09 січня 2026 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 240939,42 доларів США за договором позики від 30 грудня 2021 року та 13017 грн судового збору (т. 3 а.с. 64, т. 4 а.с. 4, т. 5 а.с. 11-14).
Згідно інформації про виконавче провадження № 80178566 від 11.02.2026 приватним виконавцем Пересадьком О.Б. винесено постанову про арешт коштів боржника ( ОСОБА_2 ) (т. 5 а.с. 15-17).
ОСОБА_2 неодноразово звертався до Конотопського міськрайонного суду Сумської області про долучення до матеріалів справи розписок ОСОБА_1 про те, що останній своїм електронним підписом засвідчує факт відсутності будь яких майнових претензій у сфері корпоративних прав та претензій щодо відшкодування моральних збитків відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , датовані 27.12.2022, 27.12.2024 (т. 3 а.с.42,44, т. 5 а.с. 18-21). 
Копія скрин -шотів листування у вигляді СМС-повідомлень з абонентом під назвою «Зражевський» ( т. 5 а.с. 24-27). 
Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Наслідком визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 21.12.2023 у справі № 824/2/22, підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Разом з цим законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у частині другій статті 432 ЦПК України. При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад: в апеляційному чи касаційному порядку скасовано або змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Отже, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є вичерпними, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 у справі № 824/2/22.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 24.06.2020 року у справі № 520/1466/14-ц та від 09.06.2022 у справі № 2-118/2001.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, проте у зазначеній категорії справ саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.
У пункті 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2021 року у справі № 824/67/20 вказав, що визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, і фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом є самостійними підставами для закінчення виконавчого провадження і їх одночасне застосування є неможливим.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що згідно з частинами першою - третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Під час розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, останній надав суду розписку ОСОБА_1 про те, що стягувач своїм електронним підписом засвідчує факт відсутності будь яких майнових претензій у сфері корпоративних прав та претензій щодо відшкодування моральних збитків відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , датовані 27.12.2022, 27.12.2024.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 заперечує факт добровільного виконання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2023 року та постанови Сумського апеляційного суду від 28 травня 2024 року, отже заперечує сам факт виконання боржниками своїх зобов`язань, натомість ОСОБА_2 не надав суду доказів, які б підтверджували про фактичне виконання своїх зобов`язання: платіжне доручення, виписки з банку про переказ коштів, тощо.
У приватного виконавця виконавчого округу Сумської області Пересадько О.Б. перебувають виконавчі провадження № 80178566 № 80178868 № 80178566 відкриті постановами від 05 лютого 2026 року з примусового виконання виконавчих листів № 577/3233/23 виданих 09 січня 2026 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області, боржники до приватного виконавця з доказами про добровільне виконання рішення не звертались, у зв`язку з чим останнім не вирішувалось питання про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду від 19.01.2023, справа 824/2/22 визнання виконавчого листа таким, що підлягає виконанню, можливе лише у випадку, якщо факт, який підтверджує відсутність матеріального обов`язку боржника виник після ухвалення судового рішення, у даній справі розписки про відсутність майнових претензій біли вказані дати: 27.12.2022, 27.12.2024, тобто до ухвалення судових рішень 
За вказаних обставин, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про задоволення заяви про визнання виконавчого лита таким, що не підлягає виконанню є помилковим, а апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - підлягає задоволенню.
3.Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню чи порушення норм процесуального права. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню необхідно задовольнити.
Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України,
ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2026 року про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню – скасувати. 
В задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа №577/3233/23 таким, що не підлягає виконанню – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Повне судове рішення складено 01 травня 2026 року
Головуючий -  	О. М. Черних	

Судді: А. О. Замченко 

А. М. Худик