Справа № 587/1246/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді Гончаренко Л.М., за участю секретаря судового засідання Макошенець С.І., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського (Чернігівського) міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Сумський ВДВС у Сумському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та заявлені вимоги мотивує тим, що 07 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (у зв`язку зі зміною типу банку змінено найменування банку з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк», з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк») та позивачем відбулось підписання кредитно-заставного договору № SUH2AK11950120, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у загальному розмірі 9 158,94 доларів США, зі сплатою 11,04 % річних на строк до 05.04.2013 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені договором. В червні 2013 року у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором банк звернувся до суду за захистом свого порушеного права, тобто обрав саме судовий спосіб. Заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 липня 2013 року у справі № 587/1411/13-ц, яке набрало законної сили, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 35 723 гривні 66 копійок заборгованості по кредиту та 357 гривень 24 копійки витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, а всього 36 080 гривні 90 копійок. Вказаний розмір заборгованості був нарахований відповідачем за період з 07 квітня 2008 року по 14 березня 2013 року і станом на 14 березня 2013 року становив 4 471,05 2 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 14.03.2013 року складало 35 723,66 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2 809,39 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 600,59 доларів США; заборгованість по комісії за користування кредитом – 135,17 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором — 683,19 доларів США; а також штрафи: фіксована частина - 31,29 доларів США; процентна складова - 211,42 доларів США.
За заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович 08 грудня 2017 року вчинив виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору № SUH2AK11950120 від 07 квітня 2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 26.06.2017, грошових коштів у сумі 13 171,50 доларів США, що за курсом 26,03 відповідно до службового розпорядження НБУ від 26.06.2017 складає 342 854 грн. 15 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 2 809,39 доларів США; заборгованості за відсотками - 595,32 доларів США; заборгованість з комісії — 135,72 доларів США; заборгованість з пені - 8 994,71 доларів США: заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 9,60 доларів США; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) – 626,76 доларів США. Стягнув витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 800,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення, - 3 532 дні, а саме: з 07 квітня 2008 року по 26 червня 2017 року (майже за десять років). 
Вказаний виконавчий напис пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження № 61149837. Позивач наголошує, що за виконавчим написом проведено повторне стягнення заборгованості за період, визначений заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 липня 2013 року, тобто проведено подвійне стягнення суми заборгованості за вказаний у рішенні суду період. Позивач зазначає, що у нього відсутні документи, що підтверджують наявність заборгованості перед АТ КБ «Приват банк» саме в такому розмірі, його не було повідомлено про підстави стягнення вказаної заборгованості, вважає, що вказаними діями порушено його права. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, оскільки вчинений нотаріусом з порушенням норм діючого законодавства. Приватний нотаріус не переконався в тому, що боржником було отримано письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором. Жодної вимоги кредитора він не отримував. Із заочного рішення Сумського районного суду Сумської області від 02 липня 2013 року у справі № 587/1411/13-ц вбачається, що кредитор реалізував своє право на дострокове повернення кредиту та платежів за ним. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Отже, кредитор, звернувшись із позовом до суду про дострокове повернення кредиту (шляхом стягнення заборгованості), на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку кредитування, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. Рішення суду про дострокове стягнення кредитної заборгованості свідчить про закінчення строку кредитування. Тому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського (Чернігівського) міського нотаріального округу Завалієвим А.А 08 грудня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за №14778.
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження.
Від представник відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в яких зазначено, що дійсно між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № SUH2AK11950120 від 07 квітня 2007 року, відповідно до умов якого позичальник отримав кредит в порядку та на умовах, визначених цим договором. Станом на 26 червня 2017 року позивачем не були виконані умови кредитного договору та заборгованість становила 13171,50 доларів США, з урахуванням заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2809,39 доларів США; заборгованості за відсотками 595,32 доларів США, заборгованості з комісії – 135,72 доларів США, заборгованості пені у розмірі 8994,71 доларів США, заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 9,60 доларів США; заборгованість по штрафам (відсотки від суми заборгованості) у розмірі 626,76 доларів США. Зазначає, що для вчинення виконавчого напису були надані всі необхідні документи. Відповідач направив на адресу позивача письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором цінним листом з описом вкладення. А тому твердження позивача про неотримання письмової вимоги про усунення порушень за договором є необґрунтованим. 
У судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Представник відповідача АТ КБ «Приват банк» до суду також не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі.
Приватний нотаріус Київського (Чернігівського) МНО Завалієв А.А. до суду також не з`явився, направив заяву, в якій зазначив, що витребуване провадження за виконавчим написом знищено, акти знищення погодження з Державним нотаріальним архівом Чернігівської області.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, 07 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 підписано кредитно-заставний договір № SUH2AK11950120 (а.с. 8-13).
Заочним рішенням Сумського районного суду Сумської області від 02 липня 2013 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 4471,05 доларів США, що дорівнює 3723 грн 66 коп., 357 грн 24 коп. витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, а разом 36080 грн 90 коп. (а.с. 14).
08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис №14778 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ Комерційний банк «Приват банк» заборгованості в розмірі 342 854 грн. 15 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 2 809,39 доларів США; заборгованості за відсотками - 595,32 доларів США; заборгованість з комісії — 135,72 доларів США; заборгованість з пені - 8 994,71 доларів США: заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 9,60 доларів США; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) – 626,76 доларів США. Стягнув витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 800,00 грн (а.с. 15).
05 лютого 2020 року державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Снопченко К.І. відкрито виконавче провадження №ВП №61149837 з примусового виконання виконавчого напису №14778, виданого 08 грудня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват банк» заборгованості в сумі 344654,15 грн (а.с. 16).
Виконавчий напис не містить інформації про те, що кредитний договір нотаріально посвідчений.
Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів.
Згідно з п. 1.1. вказаної Глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.
За вимогами п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Пунктом 1 розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» вказаного Переліку документів було передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів) та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.
Тобто, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 визначено, що оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Виконавчий напис щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості був вчинений на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, що не заперечувалось в судовому засідання представником відповідача.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 299/1160/16-ц, провадження № 61-22900св18).
Крім цього, слід зазначити, що оскільки у нотаріальному процесі бере участь одна сторона правочину, то нотаріус оцінює документи як докази лише однієї заінтересованої сторони - стягувача, який звернувся до нотаріуса за захистом своїх цивільних прав, при цьому, останній повинен здійснити перевірку всіх документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії - виконавчого напису, які, зокрема, підтверджують наявність зобов`язання та їх безспірність.
Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року у справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Тобто, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, що такі суми є безпірними. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Отже, на думку суду, у цьому випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, а також вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений, що свідчить про порушення норм Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
За таких обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , і вважає необхідним визнати виконавчий напис №14778 від 08 грудня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського (Чернігівського) міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват банк» заборгованості в сумі 342854,15 грн таким, що не підлягає виконанню.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського (Чернігівського) міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, 08 грудня 2017 року та зареєстрований в реєстрі за № 14778, відповідно до якого стягнуто заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват банк» із ОСОБА_1 в сумі в розмірі 342 854 грн. 15 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 2 809,39 доларів США; заборгованості за відсотками - 595,32 доларів США; заборгованість з комісії — 135,72 доларів США; заборгованість з пені - 8 994,71 доларів США: заборгованості по штрафам (фіксована частина) - 9,60 доларів США; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) – 626,76 доларів США. Витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 800,00 грн.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя       Л.М.Гончаренко