УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року
м. Київ

справа № 643/9354/20
провадження № 51- 1460 ск 26
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув спільну касаційну скаргу потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року щодо ОСОБА_6 .

Обставини справи
1. Вироком Салтівського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2025 року
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя м. Харкова,
засуджено за частиною 2 статті 286Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задоволено.
2. Апеляційний суд змінив вирок районного суду в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову.
Пом`якшив ОСОБА_6 покарання за частиною 2 статті 286 КК та визначив йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Стягнув на користь потерпілого ОСОБА_4 з ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 1 943 324 гривен.
В решті вирок Салтівського районного суду м. Харкова від 29 квітня 2025 року щодо ОСОБА_6 залишив без змін.
3. Як установив суд, 6 березня 2020 року, близько 15:15, ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем «Mazda Premacy» р.н. НОМЕР_1 , рухаючисься по вул. Салтівське шосе зі сторони вул. Ак. Павлова в напрямку пр-ту Л. Ландау в м. Харкові, здійснюючи поворот ліворуч для заїзду у двір буд. №47/2, діючи необережно, порушив вимоги п.п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України, не впевнився в безпеці та не надав дороги мотоциклу «Kawasaki» без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_7 , що рухався в зустрічному напрямку прямо та допустив з ним зіткнення. 
Внаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього.
Порушення вимог п.п.10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною подією та її наслідками.

Доводи касаційної скарги
4. У касаційній скарзі потерпілі вказують, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
5. Апеляційний суд необґрунтовано з точки зору презумції невинуватості послався на вину потерпілого ОСОБА_7 у виникненні ДТП, що стало підставою для пом`якшення покарання засудженому. Також, на думку потерпілих, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив допустимість доказів у кримінальному провадженні, не провів належного дослідження доказів та встановивши обопільну вину засудженого й потерпілого у ДТП сформував нові фактичні обставини.

Оцінка суду
6. Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та долучену до неї копію судового рішення, Суд не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
7. Згідно з частиною 2 статті 438 КПК при вирішенні питань про наявність підстав для зміни або скасування судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього ж Кодексу. 
8. Відповідно до частини першої статті 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. За частиною третьою статті 26 КПК суд вирішує лише питання, винесені на його розгляд сторонами. Таким чином, сторона, зацікавлена у розгляді і вирішенні певного питання, зобов`язана порушити його перед судом відповідної інстанції і на відповідній стадії кримінального провадження. 
9. Як убачається з оскарженого судового рішення, сторона захисту зверталася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій також порушувалося питання справедливості призначеного покарання ОСОБА_6 . Потерпілими не подавалась апеляційна скарга. Відповідно до частини першої статті 404 КПК апеляційний суд переглянув вирок суду першої інстанції в межах питань, винесених на його розгляд сторонами.
10. Правильність оцінки судом першої інстанції доказів була предметом перевірки апеляційним судом, який надав вичерпні відповіді на усі доводи за апеляційною скаргою захисника в інтересах засудженого. Незгода потерпілих з висновками судів, зробленими на підставі досліджених доказів, не є свідченням порушення судами процесуального закону.
11. Суд апеляційної інстанції при прийнятті судового рішення керувався доказами, дослідженими судом першої інстанції, і при цьому обставинам кримінального провадження не було надано іншої оцінки.
12. Таким чином, суди попередніх інстанцій дослідили сукупність доказів, представлених в ході змагальної процедури, які з урахуванням обставин цієї справи дозволили з`ясувати усі передбачені статтею 91 КПК обставини і встановити винуватість засудженого.
13. Доводи потерпілих, викладені у касаційній скарзі щодо несправедливого призначення апеляційним судом покарання засудженому, внаслідок м`якості, є не обґрунтованими. 
14. Відповідно до статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. 
15. Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору форми реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує урахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
16. Як убачається з оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_6 покарання у виді 3 років позбавлення волі, виходячи з конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, аналізуючи причинно-наслідковий зв`язок між порушенням ПДР ОСОБА_6 та діями потерпілого, урахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно з статтею 12 КК відноситься до тяжкого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь, яка надана начальником Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та з якої вбачається, що з урахуванням інформації, яка характеризує особистість обвинуваченого, умов його життєдіяльності, відносини в суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення , а також його імовірної небезпеки для суспільства, орган пробації вважає виправлення цієї особи без ізоляції від суспільства, а також відомості про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні батьків літнього віку та неповнолітнього сина - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив лікування, перебував на обліку у лікаря-невролога, потребував тривалого лікування та був обмежений у заняттях у школі, офіційно працює в ТОВ «ДРОН ТЕХНОЛОДЖІ», має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Під час досудового розслідування ОСОБА_6 частково відшкодував потерпілому ОСОБА_4 завдану шкоду - сплатив на поховання 30 000 грн та в подальшому намагався сплатити ще певну суму коштів, однак потерпілі відмолись від їх фактичного отримання. 
17. Мотивуючи своє рішення щодо зміни розміру покарання засудженому, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до висновку комплексної експертизи матеріалів засобів звуко- та відеозапису й автотехнічої експертииа №7\537\538\539\11\1\9 КПСЕ-20 від 15 травня 2020 року, невідповідності дій водія автомобіля «Mazda Premacy» р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 вимогам п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. У розглянутій дорожній ситуації, в діях водія мотоциклу «Kawasaki» ОСОБА_7 також вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Швидкість руху мотоциклу до зіткнення з автомобілем «Mazda Premacy» р.н. НОМЕР_1 складала близько 135 км/год, що значно перевищує (майже у 3 рази) встановлене ПДР обмеження та мав можливість уникнути наступного зіткнення навіть шляхом екстреного гальмування за умов додержання швидкісного режиму.
18. При цьому, наявність вини потерпілого у виникненні ДТП жодним чином не спростовує винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки його дії мають визначальне значення, так як саме він виїхав на зустрічну смугу руху, не дав переваги в русі потерпілому.
19. Взявши до уваги наявність усіх обставину їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку та погодився із правовою оцінкою обставин, правильно встановлених судом першої інстанції, й з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого щодо вірно призначеного виду покарання, але не погодився з його розміром.
20. Апеляційний суд провів розгляд відповідно до вимог кримінального процесуального закону і його ухвала відповідає вимогам статті 419 КПК.
21. Зміст оскаржуваного судового рішення не дає підстав вважати, що покарання засудженому призначено з порушенням визначених у законі загальних засад. Із такими висновками судів погоджується і колегія суддів.
22. З огляду на викладене, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які свідчать про необхідність відкриття провадження і перевірки його матеріалів, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3