ЄУН справи: 336/11781/24
Номер провадження: 1-кп/336/509/2026

ВИРОК
іменем України

26 червня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження ЄУН: 336/11781/24 (ЄРДР за № 12024082210000440 від 02 липня 2024 року), за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Єфімовське Боксітогорського району Ленінградської області рф, громадянина України, розлученого, який має середньо-спеціальну освіту, проходив військову службу у військовому званні молодший сержант, на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участі:
прокурора - ОСОБА_4 ,
представника потерпілих, цивільних позивачів - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих, цивільних позивачів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
обвинуваченого, цивільного відповідача - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 
встановив:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, зараховано до списків особового складу цієї частини та на всі види забезпечення. Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком та який продовжено до 11 серпня 2024 року.
Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.
Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.
Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.
Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства. ОСОБА_3 вчинив особливо тяжкий злочин.
Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи військову службу у військовому званні «молодший сержант», на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, 01 липня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе), в темну пору доби, знаходячись на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті людини та бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв до рук закріплену за ним вогнепальну зброю, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм та здійснив із вказаного автомату 13 пострілів в лейтенанта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час перебував на вказаному подвір`ї, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді одиничного наскрізного вогнепального кульового поранення плечового поясу та шиї, з переломами під`язикової кістки та хрящів гортані і ушкодженням трахеї та великих судин шиї, що ускладнилося розвитком шоку (геморагічного та травматичного), в результаті чого військовослужбовець ОСОБА_9 помер на місці події, тим самим ОСОБА_3 умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
05 грудня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_5 , подали до суду позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1 а.пр. 53-150).
ОСОБА_6 є матір`ю, а цивільний позивач ОСОБА_7 - батьком загиблого ОСОБА_9 .
ОСОБА_9 був єдиним сином, він був гордістю та сенсом життя для позивачів. Після себе син не залишив ні родини, ні онуків.
Стаття 128 КПК України регламентує порядок пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
17 лютого 2025 року ОСОБА_7 подав заяву про визнання його потерпілим, документ сформований в системі «Електронний суд» 16 лютого 2025 року (т. 1. а.пр. 181-189).
Пунктом 10 ч. 1 ст. 56 КПК визначено право потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.
Процесуальне становище потерпілого та його представника визначено ч. 1 ст. 55 КПК, згідно з якою потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частина 2 статті передбачає, що права й обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Тобто для набуття статусу потерпілого достатньо подання заяви про вчинення щодо особи кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 51 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 6 статті передбачає, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч. 7 ст. 51 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
ОСОБА_7 подав до суду заяву про визнання його потерпілим, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення настала смерть його єдиного сина і йому завдано моральної шкоди.
14 березня 2025 року в судовому засіданні вирішено клопотання ОСОБА_7 та залученого його до провадження як потерпілого та цивільного позивача.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, цивільний позов визнав, однак відмовився давати показання.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що втрата сина є нестерпним болем, вбили дитину і їхнє існування припинилось, рід припинився, онуків не має. Коли син пішов на фронт вони з чоловіком донатили на ЗСУ на прохання сина. ОСОБА_9 це їхня єдина дитина, він добровільно проходив службу з 2023 року. На початку липня 2024 року вона була на роботі, їй зателефонував невідомий номер, але вона не взяла телефон. Коли вона прийшла додому чоловік повідомив, що сина вбили, це було 02 липня 2024 року ввечері близько 21-00 год. Дедалі загибелі сина їй не відомі. Всі події їй відомі зі слів товаришів сина по службі, які приїздили на похорони. Вони, замполіт та сержант ОСОБА_10 , повідомили, що в сина стріляли, було три черги і одна куля потрапила в сина і стала смертельною, військослужбовець, який стріляв казав, що стріляв в ДРГ. Хлопці також казали, що ОСОБА_3 зловживав алкоголем.
Вона дуже важко переживає смерть єдиного сина, довелось звертатись за психологічною та медичною допомогою. Емоційний стан незадовільний, навіть речі не розібрали. Син був єдиною опорою, йому було 29 років, він підтримував морально і матеріально.
Цивільний позов подала, щоб стягнуті кошти витрати на благодійну допомогу.
ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 02 липня 2024 року близько 15-30 год. йому в телефонному режимі повідомили про загибель сина ОСОБА_9 , він не повірив та просив перевірити інформацію. Син мав плани щодо підвищення по військовій службі, проходив курси, був нагороджений медаллю та грамотами, мав бажання отримати чергове звання. Він, як батько, ставився до сина вимогливо. Син хотів стати ветеринаром і вони з дружиною вирішили цьому не заважати. Він отримав здобув кваліфікацію молодшого лікаря ветеринарної медицини та отримав диплом бакалавра, вивчав іноземну мову. Син був невпевнений в собі, але був дуже доброю та світлою людиною, де б не перебував отримував подяки та грамоти, всі його поважали.
Цивільний позов спочатку думали не подавати, але врешті вирішили подати позов, щоб продовжити справу сина, кошти витрати на благодійність.
Ніяка сума не компенсує загибель сина.
Він дуже важко переживає смерть єдиного сина, спілкується зі знайомими, які втратили дітей, вживає заспокійливі ліки. Син був єдиною опорою, йому було 29 років, підтримував їх, онуків у них не має. З січня 2023 року син пішов в ЗСУ, був командиром взводу. Син міцні алкогольні напої не вживав.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 01 липня 2024 року, ввечері йому зателефонував ОСОБА_12 і повідомив, що ОСОБА_3 застрелив ОСОБА_9 . Він одразу, приблизно через 7-10 хвилин, приїхав на місце події, до домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_9 , який не подавав ознак життя. У ОСОБА_9 в області шиї була рана, як кулачок дитини, реанімувати не було можливості, отвір великий, бо куля розірвалася. Поруч з тілом загиблого був тільки ОСОБА_3 . Хлопці почули постріли і зачинились в будинку, на вулицю не виходили.
Він підійшов до ОСОБА_3 у якого в руках була зброя, автомат АК-74 з набоями, він її забрав. Вказаний автомат належав ОСОБА_3 з моменту зарахування у військову частину. У інших військових також була зброя, а набоїв не було, набої були лише у обвинуваченого. ОСОБА_3 того був п`яний, під час спілкування з ним, він відчув запах алкоголю.
ОСОБА_3 добровільно надав зброю, він не зрозумів, що зробив, був в шоці.
Незадовго до цієї події керівництво частини, хто саме не пам`ятає, повідомило військових в усній формі, що поблизу може бути ДРГ, щоб остерігались.
Від лінії зіткнення вони були далеко.
Військові проживали в будинках. ОСОБА_9 був тво командира роти, ОСОБА_3 стрілець, вони проживали в одному будинку.
На момент події в будинку були ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Освітлення на місці події не було. Двері в будинок були зачинені, вікна забиті темною плівкою, були здійснені заходи маскування.
ОСОБА_9 був хорошим хлопцем, будь-яких зауважень до нього не було.
ОСОБА_3 звичайний дядько, виконував накази, завжди виходив на позиції, позитивний.
Він брав участь в огляді місця події під час якого був вилучений автомат, 13-17 набоїв та приблизно 10 гільз.
ОСОБА_3 був затриманий на місці події.
ОСОБА_9 та ОСОБА_3 він знав близько 4 місяців, конфліктних ситуацій між ними не було.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він проходив службу у підрозділі в/ч НОМЕР_1 , місце дислокації якого було АДРЕСА_2 . Його не було на місці події, він приїхав після того, як все відбулося. 
ОСОБА_12 йому зателефонував та повідомив, що чув постріл, вбито людину. ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_3 стріляв у ОСОБА_9 . Він разом з сержантом з матеріального забезпечення ОСОБА_11 прибули до місця події, їхали приблизно 10 хвилин.
На місці події, в домоволодінні АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 забрав у ОСОБА_3 автомат та забезпечив, щоб все залишалось на місці, як було, щоб ніхто не підходив.
ОСОБА_17 був випивший, хитався, по поведінці було схоже, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений був одягнений в спортивних штанях і футболці.
Швидка приїхала приблизно через 30 хвилин.
ОСОБА_9 не рухався, він був мертвий, він був у форменому одязі. ОСОБА_9 був хорошим хлопцем, любив каву.
ОСОБА_3 непогана людина, виконував всі поставлені завдання.
Того дня хлопці після виходу відпочивали. Конфліктних ситуацій між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не було.
Офіційної інформації про ДРГ не було, це не підтверджена інформація, але про те, щоб військові зберігали пильність завжди доводиться.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що він був на місці події, в домоволодінні АДРЕСА_2 . На початку липня 2024 року ввечері ОСОБА_3 був на вулиці чистив особисту зброю, він зайшов в будинок, а обвинувачений залишався на вулиці. ОСОБА_9 був під горіхом, біля будинку. Коли він зайшов до будинку, почув постріли, була черга пострілів приблизно 10. В будинку були й інші військові, ніхто з будинку не виходив. Зброя була у ОСОБА_3 , у ОСОБА_9 зброї не було.
На вулиці були лише ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , інші військові були в будинку.
Офіційно про ДРГ командування не повідомляло, але якісь розмови між військовослужбовцями були.
Конфліктних ситуацій між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 не було.
ОСОБА_9 не конфліктний, порядний, чесний.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 01 липня 2024 року, ввечері, він був в будинку на території домоволодіння АДРЕСА_2 , обвинувачений був на вулиці курив. Потім ОСОБА_3 зайшов до будинку взяв свою зброю, зі словами ДРГ, і вийшов на двір, через декілька хвилин пролунав постріл. В цей час в будинку були й інші військові, лише ОСОБА_3 та ОСОБА_9 були на подвір`ї домоволодіння.
Вони зателефонували ОСОБА_11 , який приблизно через 15 хвилин прибув на місце події, забрав у ОСОБА_3 зброю та забезпечив, щоб все залишалось на місці. Ніхто з будинку до приїзду працівників поліції не виходив, лише після того як у них відібрали пояснення вони вийшли з будинку. Коли він вийшов на подвір`я побачив, що ОСОБА_18 застрелили, постріл був в шию, реанімаційні заходи не застосовувались, оскільки це було безрезультатно, з огляду на характер ушкодження.
Обвинувачений був спокійним.
Конфліктних ситуацій між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 він не бачив.
ОСОБА_9 спокійний, хороший хлопець, алкоголь не вживав.
ОСОБА_3 нормальна людина, але любив вживати алкоголь.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показав, що на передодні подій його направили для проходження служби у підрозділ в/ч НОМЕР_1 , місце дислокації якого було АДРЕСА_2 . Він проходив службу з ОСОБА_9 та ОСОБА_3 , проживав з ними в одному будинку день чи два, конфліктних ситуацій між ними не бачив. 
01 липня 2024 року, ввечері, він був в будинку відпочивав, ОСОБА_9 та ОСОБА_3 були на дворі. Потім ОСОБА_3 зайшов до будинку, взяв свою зброю і відразу вийшов, через декілька хвилин пролунав постріл. Хлопці сказали, що вбили ОСОБА_9 . Він зателефонував старшині ОСОБА_11 та повідомив про цей випадок, останній прибув на місце події, потім приїхала поліція.
Крім того, провина ОСОБА_3 у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України підтверджується наступними письмовими доказами:
Відповідно до рапорту оператора 102 Паньків, 01 липня 2024 року о 23-24 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01 липня 2024 року о 23-23 год. за адресою: Оріхівський район, с. Новорозівка, вул. Перемоги, біля ЗГТ о 22-45 год. молодший сержант ОСОБА_3 застрелив лейтенанта ОСОБА_9 (т. 2 а.пр. 28).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02 липня 2024 року слідчим в присутності понятих: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за участю спеціаліста-криміналіста ОСОБА_21 , сержанта з матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 ЗСУ ОСОБА_11 , з використанням відеокамери «Panasonik Full HC/HD-V250», на карту пам`яті СD «Місrо Аdарter», об`ємом 32 гб, фотоапарата «Сanon HС-180» на карту пам`яті «Місrо Аdарter» об`ємом 8 гб, встановлено, що місцем події є відкрита ділянка місцевості прилегла до домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно інтернет даних геолокація: 47.769279,35.755899.
На час огляду на вказаній відкритій ділянці місцевості сержант з матеріального забезпечення ОСОБА_11 добровільно видав зброю, що належить військовослужбовцю ОСОБА_3 , а саме: предмет, схожий на автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 1989 року випуску з магазином, наплічним ременем (в магазині міститься 16 предметів, схожих на набої калібру 5,45мм та 1 предмет, схожий на патрон в патроннику з маркуванням, яке читається: «270 83», «270 82», «85 3», «85 3», «60 80», «85 3», «60 80», «85 3», «85 3», «85 3», «60 80», «85 3», «85 3», «270 85», «270 85», «270 86», «270 86»; 4 предмети схожі на магазини з набоями у кількості 90 шт, з маркуванням «270 85». Вказане майно під час огляду вилучене та запаковано(т. 2 а.пр. 37-46).
Речі вилучені під час огляду місця події визнані речовим доказами, що підтверджується постановою слідчого від 02 липня 2024 року (т. 2 а.пр. 156-157) та ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, на вказані речові докази накладено арешт (т. 2 а.пр. 47).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02 липня 2024 року слідчим в присутності понятих: ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , за участю спеціаліста-криміналіста ОСОБА_21 , сержанта з матеріального забезпечення в/ч НОМЕР_1 ЗСУ ОСОБА_11 , з використанням відеокамери «Panasonik Full HC/HD-V250», на карту пам`яті СD «Місrо Аdарter», об`ємом 32 гб, фотоапарата «Сanon HС-180» на карту пам`яті «Місrо Аdарter» об`ємом 8 гб, встановлено, що місцем події є територія домоволодіння АДРЕСА_2 , згідно інтернет даних геолокація: 47.769279,35.755899. Територія домоволодіння має часткову огорожу з фасаду та боків домоволодіння. Вхід на подвір`я вільний.
На території домоволодіння знаходиться одноповерховий житловий будинок, приміщення сараю та конструкція туалету. На час огляду на подвір`ї перед входом до житлового будинку у положенні лежачи на спині, обличчям до гори ногами до вхідних дверей виявлено труп ОСОБА_9 . На ньому одягнута камуфльована футболка та камуфльовані штани, шкарпетки та гумові капці. Труп холодний на дотик по всім поверхням тіла, нижні кінцівки витягнуті вздовж осі тулубу, права верхня кінцівка зігнута у ліктьовому суглобі і відведена вправо, ліва верхня кінцівка трохи відведена вліво. В ділянці шиї мається рана невизначеної форми, з якої маються просочування РБК, що утворюють калюжу РБК зліва від трупа. На передній частині футболки та на передній частині штанів мається нашарування підсохлої РБК. З лівої та правої долоней кістей рук трупа відібрано мікрочастки. Крім того, зроблено змиви з лівої та правої кістей рук трупа. Вилучено змиви РБК і контроль з ґрунту біля трупа.
На шиї трупа мається ланцюжок сріблястого кольору.
На відстані приблизно 20 см від лівої нижньої кінцівки трупа у напрямку вхідної двері будинку виявлено мобільний телефон «Моторолла» світло-блакитного кольору з нашаруванням РБК, який вилучено та запаковано.
Під час огляду на ділянці розміром приблизно 7х8,5 м, яка примикає до конструктивного елементу стіни житлового будинку (від вхідної двері будинку зліва) виявлено 10 предметів схожих на гільзу, а саме на відстані 1,7 м від стіни та приблизно 4 м від краю будинку виявлено гільзу калібру 5,45 мм з маркуванням «60 80», далі на ділянці приблизно 6,7 м виявлено стежку з гільз з маркуванням «85 3», «85 3», «83270», «85 3», «86 270», «85 3», «85 3», «85 3», «60 80». Вказані гільзи були вилучені з місця події.
Також було оглянуто житловий будинок, обстановка в приміщенні не порушена, слідів РБК не виявлено.
Додатком до протоколу огляду місця події від 02 липня 2024 року є фототаблиця та відеозапис, де зафіксовані результати огляду місця події описані в протоколі(т. 2 а.пр. 49-62).
Відповідно до ухвали слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, надано дозвіл на проведення огляду території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , а також житлового будинку, який перебуває на його території, з метою виявлення і фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення ( т. 2 а пр. 63).
Речі вилучені під час огляду місця події визнані речовим доказами, що підтверджується постановою слідчого від 02 липня 2024 року (т. 2 а.пр. 156-157) та ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, на вказані речові докази накладено арешт (т. 2 а.пр. 64).
Так, в ході огляду місця події зафіксована та обстановка про яку говорили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 . Вилучено гільзи та інші речові докази.
Крім того, в ході огляду місця події було оглянуто предмет, схожий на автомат АК-74 № НОМЕР_2 , 1989 року, який належить військовослужбовцю ОСОБА_3 та визнаний речовим доказом.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 02 липня 2024 року слідчим в присутності понятих: ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , за участю судово-медичного експерта ОСОБА_24 , з використанням фотоапарата «Сanon ixus», встановлено, в приміщенні Вільнянського міжрайонного відділення СМЕ оглянуто труп ОСОБА_9 . Труп холодний на дотик по всім поверхням, трупне заклякання добре виражене, у всіх групах м`язів, трупні плями блідо-синюшні розташовуються на задньо-бічних поверхнях тулубу, при натисканні блідніють та відновлюються через 5 хв, кістки мозкового та лицьового черепу на дотик цілі, обличчя бліде з синюшним відтінком, очі відкриті без крововиливів, кістки носу цілі, грудна клітка пружна. Верхні та нижні кінцівки не деформовані, кістки на дотик цілі. При піднятті на задній поверхні грудної клітки зліва в проекції плечової ділянки неправильно округлої форми рана діаметром близько 2 см та передній поверхні шиї невизначеної форми рана розміром близько 5х4 см. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. Більш детальний опис трупу буде виписано у висновку судово-медичного експерта (т. 2 а.пр. 65-71).
Речі з трупа ОСОБА_9 вилучені 02 липня 2024 року під час огляду місця події у приміщенні Вільнянського міжрайонного відділення СМЕ визнані речовим доказами, що підтверджується постановою слідчого від 02 липня 2024 року (т. 2 а.пр. 158-159).
Згідно з висновком експерта № 2457, експертиза проведена експертом ОСОБА_25 , з 18 липня 2024 року по 06 серпня 2024 року, в крові, висушеній на марлі від трупа ОСОБА_9 виявлений антиген А (т. 2 а.пр. 73-74).
Згідно з висновком експерта № 2458, експертиза проведена експертом ОСОБА_25 , з 18 липня 2024 року по 22 липня 2024 року, рідка кров від підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (т. 2 а.пр. 75).
Згідно з висновком експерта № 2465, експертиза проведена експертом ОСОБА_26 , з 22 липня 2024 року по 20 липня 2024 року, на спортивних штанах (об`єкти №1-6) та парі сланців - за постановою «капці» (об`єкти №7-10), які були вилучені у ОСОБА_3 наявність крові не встановлена ( т 2 а.пр. 76-77).
Відповідно до висновку експерта № 2464, експертиза проведена експертом ОСОБА_27 , з 18 липня 2024 року по 05 серпня 2024 року, в крові від трупа ОСОБА_9 виявлений антиген Н, що не виключає належність його крові до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
Кров від підозрюваного ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.
В слідах на одязі тупа ОСОБА_9 : військовій футболці (об`єкти № 1-4), військових штанах (об`єкти № 5-8), встановлена наявність крові людини та виявлений антиген А з ізогемаглютиніном анти-В в об`єкті №4. Отриманий результат не виключає походження крові від особи з такою груповою характеристикою по системі АВ0, як і у трупа ОСОБА_9 та (або) підозрюваного ОСОБА_3 , при наявності у останнього тілесних ушкоджень з кровотечою на момент скоєння злочину (т. 2 а пр. 78-80).
Відповідно до висновку експерта № 2463, експертиза проведена експертом ОСОБА_27 , з 18 липня 2024 року по 29 липня 2024 року, в слідах на марлевому тампоні зі змивом з землі біля трупа ОСОБА_9 (об`єкт № 1), вилученому в ході огляду місця події, встановлена наявність крові виявлений антиген А. Отриманий результат не виключає походження крові від особи з такою груповою характеристикою по системі АВ0, як і у трупа ОСОБА_9 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_3 не виключається, при наявності у останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою на момент скоєння злочину (т. 2 а пр. 81-83).
Згідно з висновком експерта № 2461, експертиза проведена експертом ОСОБА_28 , з 19 липня 2024 року по 24 липня 2024 року, на марлевих тампонах зі змивами з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_3 в об`єктах № 1, 2 наявність крові не встановлена (т. 2 а.пр. 84-85).
Відповідно до висновку експерта № 2459, експертиза проведена експертом ОСОБА_29 , з 18 липня 2024 року по 24 липня 2024 року, в марлевому тампоні зі змивом з правої руки (об`єкт № 1) трупа ОСОБА_9 встановлена наявність крові людини, та виявлений антиген А, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі від трупа ОСОБА_9 та (або) від ОСОБА_3 , за наявності у останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою на момент того, що відбулося.
В марлевому тампоні зі змивом з лівої руки (об`єкт № 2) трупа ОСОБА_9 наявність крові не встановлена (т. 2 а пр. 86-88).
Відповідно до висновку експерта № 2460, експертиза проведена експертом ОСОБА_29 , з 18 липня 2024 року по 29 липня 2024 року, при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук трупа ОСОБА_9 (об`єкти № 1-2) встановлена наявність крові людини, та виявлений антиген А, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти-В, у тому числі від самого ОСОБА_9 та (або) від ОСОБА_3 за наявності у останнього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечою на момент того, що відбулося.
Статева належність знайденої крові не встановлена у зв`язку з відсутністю в препаратах клітин крові необхідних для статево-специфічної диференціації. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені (т. 2 а.пр. 89-91).
Згідно з висновком експерта № 2462, експертиза проведена експертом ОСОБА_28 , з 19 липня 2024 року по 24 липня 2024 року, при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин з обох рук підозрюваного ОСОБА_3 в об`єктах № 1,2 наявність крові не встановлена. Знайдені клітини епідермісу, що належать особі (особам) чоловічої генетичної статті і виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_9 , так і від самого підозрюваного ОСОБА_3 (т. 2 а.пр. 92-94).
Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/13906-БД від 28 липня 2024, встановлені генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_3 (об`єкт № 1) (т. 2 а.пр. 95-99).
Згідно з висновком експерта № 212, експертиза проведена експертом ОСОБА_24 , з 02 липня 2024 року по 19 серпня 2024 року. На підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , 1994 р.н., результатів лабораторних та інструментальних методів дослідження, а також з огляду на обставини випадку, експерт дійшов до таких підсумків:
1(1). Причиною смерті гр-на ОСОБА_9 стало одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення плечового поясу та шиї, з переломами під`язикової кістки та хрящів гортані і ушкодженням трахеї та великих судин шиї, що ускладнилося розвитком шоку (геморагічного та травматичного).
На шок (геморагічний та травматичний) у гр-на ОСОБА_9 вказують: ознаки зовнішньої кровотечі; множинні інтраальвеолярні крововиливи, вогнища гострої альвеолярної емфіземи в легені; наявність крові в просвітах окремих бронхів; повнокров`я, множинні дрібно вогнищеві периваскулярні крововиливи, набряк головного мозку; нерівномірне кровонаповнення міокарду з переважним недокрів`ям; набряк строми серця; переважне недокрів`я нирки; вогнищева паренхіматозна дистрофія печінки за типом «шокових клітин»; крововиливи під легеневою плеврою, внутрішньою та зовнішньою оболонкою серця; переважно рідкий стан крові в порожнинах серця та великих судинах, бліді та острівцеві трупні плями.
2(3,4,6). При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: Одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення плечового поясу та шиї з локалізацією вхідної рани в ділянці лівої плечової ділянки (рана №1), вихідної - на передній поверхні середньої третини шиї (рана №2) та ушкодженнями по ходу ранового каналу: шкіри, м`яких тканин плечового поясу з ліва та шиї, багатоуламковими переломами під язикової кістки та хрящів гортані, ушкодженням трахеї, великих судин шиї з ліва та крововиливами в м`яких тканинах задньої поверхні лівої плечової ділянки та передньої поверхні шиї.
3(9,10). З огляду на морфологічні характеристики, про вогнепальний характер поранень плечового поясу та шиї у ОСОБА_9 свідчать:
- виявлення в лівій плечовій ділянці неправильно-овальної форми, вхідної рани (рана№1) розмірами 1,5x1,0 см; навколо рани не визначеної форми багряно-синюшний синець, розмірами 3,5x2,0 см; краї рани кільцеподібно осаднені; діаметр зсаднення складає до 0,3 см; кінці рани нерівні, дрібнофестончасті, з множинними дрібними надривами та розривами шкіри; стінки рани дрібногорбисті, місцями прямовисні, місцями скошені;
- прямолінійний рановий канал, діаметром близько 2,0 см, довжиною близько 12,0 см;
- виявленням вихідної вогнепальної рани на передній поверхні середньої третини шиї (рана №2) розмірами 6,0x5,0 см; краї рани нерівні, дрібно- та великохвилясті, синцеві; стінки рани місцями скошені в просвіт рани, місцями прямовисні; в глибині рани вбачаються дрібні фрагменти пошкодженої під`язикової кістки, пошкоджена трахея, м`які тканини великих судин шиї.
Форма і розміри вхідної та вихідної рани, морфологічна характеристика переломів під`язикової кістки та хрящів гортані, ушкодження м`яких тканин трахеї та великих судин шиї з ліва, діаметр ранового каналу - дають підставу висловитися про кульовий характер поранення.
Зокрема, за даними судово-медичного дослідження, у відділенні судовою криміналістики КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР, встановлено:
Рана на представленому клапті шкіри з задньої поверхні лівої плечової ділянки - є вхідним вогнепальним кульовим ушкодженням, з відкладенням частинок міді по її краях.
На представленому клапті шкіри з області передньої поверхні шиї, були виявлені ушкодження, морфологічні особливості яких, вказують на те, що вони утворились внаслідок перерозтягнення м`яких тканин, від дії твердих тупих предметів, у напрямку зсередини назовні.
4(3,4). Одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення лівої плечової ділянки шиї у ОСОБА_9 з переломами під`язикової кістки та хрящів гортані, ушкодженням по ходу ранового каналу трахеї та великих судин шиї з ліва, яке ускладнились розвитком небезпечного для життя стану - шоку, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті (згідно діючих «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України, від 17.01.1995 р. № 6).
5(15). З огляду на морфологічні характеристики поранення, наявність ознак зовнішньої кровотечі, а також на дані судово-медичного дослідження м`яких тканин з ділянок ушкоджень, проведеному у відділенні судово-медичної гістології - одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення лівої плечової ділянки та шиї у ОСОБА_9 утворились зажиттєво (хвилини-десятки хвилин) до настанням смерті.
6(5). Крім зазначеного одиночного наскрізного вогнепального кульового поранення лівої плечової ділянки та шиї, при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 , будь-яких інших тілесних ушкоджень не виявлено.
7. Будь-яких різаних, колотих, колото-різаних та рубаних ушкоджень при судово- медичній експертизі трупу ОСОБА_9 виявлено не було.
8(13). При судово-медичному дослідженні одягу виявлене наскрізне пошкодження футболки з ліва, яке розташоване в проекції рани на задній поверхні лівої плечової ділянки трупу ОСОБА_9 
9(11). Поранення передньої поверхні середньої третини шиї у ОСОБА_9 знаходиться в ділянці тіла, доступною для нанесення власною рукою, яка тримала вогнепальну зброю, поранення задньої поверхні лівої плечової ділянки для нанесення власною рукою не доступна.
10 (12). Поняття «боротьба» не є медичним і визначення характеру дій, внаслідок яких утворюються ушкодження (боротьба, самозахист тощо), відповідно, не входить до компетенції судово-медичного експерта.
11 (7,14). Локалізація вхідної рани на задній поверхні лівої плечової ділянки та напрямок ранового каналу, що йде зліва направо, знизу вверх і ззаду наперед потерпілого ОСОБА_9 дозволяють зробити висновок, що в момент пострілу взаємне розташування того, хто стріляв і потерпілого практично не змінювалось - потерпілий був звернений до нападника (до дульного зрізу зброї) задньоюї лівою поверхнею тулубу.
12. Для вирішення питання про дистанцію пострілу, необхідне дослідження одягу в якому потерпілий ОСОБА_9 був в момент здійснення пострілу.
13(16). При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 будь-яких посмертних тілесних ушкоджень не виявлено.
14(17). Не виключається можливість того, що після заподіяння одиночного вогнепального кульового поранення лівої плечової ділянки та шиї гр-н ОСОБА_9 , міг в відносно невеликий проміжок часу (хвилини-десятки хвилин), по мірі наростання об`єму крововтрати та за умови збереженої свідомості - здійснювати активні дії (в т.ч. кричати, кликати на допомогу та ін.).
15(19). При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 були виявлені захворювання: периваскулярний кардіосклероз, вогнищеві дистрофічні зміни кардіоміоцитів; в причинному зв`язку з настанням смерті гр-на ОСОБА_9 не перебувають.
16(22). При судово-імунологічному дослідженні встановлено, що в крові трупа ОСОБА_9 виявлений антиген А.
17 (20). При судово-медичному дослідженні крові від трупа ОСОБА_9 , проведеному у відділенні судово-медичної токсикології КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР, етилового, метилового, пропілових, бутилових та амілових спиртів не виявлено, отже перед настанням смерті гр-н ОСОБА_9 не знаходився у стані алкогольного сп`яніння.
При судово-токсикологічному дослідженні частин внутрішніх органів від трупа ОСОБА_9 в стінці шлунку, печінці з жовчним міхуром та нирці не виявлено: похідних барбітурової кислоти, похідних фенотіазину, похідних 1,4-бензодіазепіну, похідних піразолону, парацетамолу, ноксирону, імізину, морфіну, кодеїну, діоніну, героїну, гідрокодону, папаверину, промедолу, стрихніну, атропіну, гіосціамину, скополаміну, кокаїну, пахікарпіну, анабазину, нікотину, кофеїну, ефедрину, ефедрону, димедролу, похідних саліцилової і бензойної кислот.
18 (18). Стан одягу, та шкірних покривів трупу ОСОБА_9 , не несуть інформації про перебування його у середовищі, відмінному від того, в якому тіло потерпілого було виявлене.
19 При судово-медичній експертизі в шлунку трупа ОСОБА_9 виявлено близько 200,0 мл світло-сірої, в`язкої, кашецеподібної рідини без помітного запаху алкоголю.
20( 21). Довжина трупа ОСОБА_9 178 см.
21 (2) Судячи з ступеню розвитку трупних явищ, з урахуванням причини смерті і умов, при яких знаходився труп до розтину, з часу настання смерті до початку дослідження трупа ОСОБА_9 в морзі, пройшло близько 0,5 доби (т. 2 а.пр. 101-106).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 17 липня 2024 року слідчим, за участю ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_8 , в присутності понятих ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , відео-оператора, конвою, встановлено, що ОСОБА_3 розповів і показав всі обставини скоєного ним злочину, а саме обставини вбивства ОСОБА_9 , яке мало місце 01.07.2024.
ОСОБА_3 пояснив, що 01.07.2024 приблизно о 21:30 год. він вийшов з будинку та пішов до туалету, при цьому вказав на конструкцію туалета, яка розташована зліва від входу до будинку. Коли він повертався з туалету до будинку, то почув жіночі крики, які лунали зі сторони городу, при цьому вказав на ділянку місцевості, розташовану з тильної сторони будинку, за деревами. Почувши жіночі крики, він подумав, що це може бути ДРГ, тож зайшов до будинку, взяв свій автомат і вийшов на подвір`я. Потім, він сів в крісло, яке розташоване попід будинком (під час слідчого експерименту вказав на крісло, яке знаходиться попід стіною будинку із західної сторони) і тримаючи поруч зброю, почав прислухатися до навколишніх звуків. Через декілька хвилин жіночі голоси стихли, а через 20-30 хвилин, з того часу, як він вийшов на подвір`я, тобто приблизно о 22:00 год., він помітив світло червоного ліхтарика біля криниці, яка розташована навпроти їх подвір`я, на протилежній стороні проїзної частини, при цьому вказав в якому напрямку побачив світло ліхтарика. Далі, світло ліхтарика від криниці почало наближатися у його бік. Хто саме тримав цей ліхтарик йому не було видно, оскільки на вулиці на той час вже було темно і вуличного освітлення, ані на подвір`ї, ані на проїзній частині не було. Так, коли світло ліхтарика наближаючись, опинилося на території його подвір`я, він встав із крісла та голосно запитав: «Хто?», однак відповіді не було, а ліхтарик наближався. Після цього, він присів за кріслом і сперши автомат на саморобному столику зайняв позицію для стрільби, скерувавши ствол автомата в бік наближаючогося ліхтарика, передбачаючи, що це могло бути ДРГ, коли до нього від ліхтарика відстань була приблизно 10 м, то він почав стріляти з автомату. Він здійснив приблизно 10 пострілів. Постріли були подвійними , але їх точену кількість він не знає. Під час слідчого експерименту, за допомогою рулетки виміряно відстань на яку вказав ОСОБА_3 з місця звідки він почав стрільбу і до місця, де приблизно знаходилось світло ліхтарика на той час (відстань 972 см).
Після того, як світло ліхтарика впало на землю, він зрозумів, що особу, яка тримала ліхтарик знешкоджено, тож перестав стріляти і підійшов до того місця, де впав ліхтарик. Тільки тоді він побачив, що на землі, перед входом до будинку, на спині ногами до входу в будинок, лежить ОСОБА_9 з вогнепальним пораненням в області шиї. Він вже був мертвий. Саме в цю мить він зрозумів, що вбив ОСОБА_9 .
Далі, він сів в крісло і чекав. З будинку ніхто із побратимів не виходив. Приблизно через 15 хвилин на подвір`я зайшов сержант ОСОБА_11 , який забрав у нього зброю.
Протокол проведення слідчого експерименту від 17 липня 2024 року підписаний усіма учасниками без зауважень ( т. 2 а.пр. 176-183).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 06 листопада 2024 року слідчим, за участю свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , в присутності понятих: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , відео-оператора, встановлено, що свідки ОСОБА_34 , ОСОБА_35 пояснили, що 17 липня 2024 року під час слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , останній розповів і показав всі обставини скоєного ним злочину, а саме обставини вбивства ОСОБА_9 , яке мало місце 01.07.2024.
06.11.2024 під час слідчого експерименту, з метою перевірки показів підозрюваного ОСОБА_3 , всі учасники з дозволу користувача домоволодіння, пройшли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , де підійшли до крісла, яке знаходиться попід стіною житлового будинку із західної сторони, на яке вказував підозрюваний ОСОБА_3 під час проведення із ним слідчого експерименту, та відміряли від нього у бік входу на подвір`я 972 см, після чого на вказану відстань став статист із ліхтариком, який випромінює червоне світло і утримував вказаний ліхтарик на рівні приблизно 1 м від землі.
Після цього всі інші учасники слідчого експерименту стали біля крісла та почергово вказували чи видно із вказаної відстані людину, яка тримає у руках ліхтарик, що випромінює червоне світло:
Відповідь свідка ОСОБА_34 : видно тільки ліхтарик, хто саме тримає ліхтарик не видно;
Відповідь свідка ОСОБА_35 : видно тільки світло ліхтарика, хто саме його тримає не видно;
Відповідь понятого ОСОБА_36 : видно тільки світло ліхтарика, хто саме його тримає не видно.
Відповідь понятої ОСОБА_33 : видно тільки червоне світло, людину не видно.
Відповідь понятого ОСОБА_20 : видно тільки світло ліхтарика, людину, що його тримає не видно.
Протокол проведення слідчого експерименту від 06 листопада 2024 року підписаний усіма учасниками без зауважень ( т. 2 а.пр. 184-189).
Згідно з висновком експерта № 06-Д, експертиза проведена експертом ОСОБА_24 , з 28 жовтня 2024 року по 13 листопада 2024 року. На підставі даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , 1994 р.н., з огляду на обставини справи, експерт дійшов до таких висновків:
1 (1) Причиною смерті гр-на ОСОБА_9 стало одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення плечового поясу та шиї, з переломами під`язикової кістки та хрящів гортані і ушкодження трахей та великих судин шиї, що ускладнилося розвитком шоку (геморагічного та травматичного). 
На шок (геморагічний та травматичний) у гр-на ОСОБА_9 вказують: ознаки зовнішньої кровотечі; множинні інтраальвсолярні крововиливи, вогнища гострої альвеолярної емфіземи в легені; наявність крові в просвітах окремих бронхів; повнокров`я, множинні дрібно вогнищеві периваскулярні крововиливи, набряк головного мозку, нерівномірне кровонаповнення міокарду з переважним недокрів`ям; набряк строми серця; переважне недокрів`я нирки; вогнищева паренхіматозна дистрофія печінки за типом «шокових клітин»; крововиливи під легеневою плеврою, внутрішньою та зовнішньою оболонкою серця; переважно рідкий стан крові в порожнинах серця та великих судинах бліді та острівцеві трупні плями.
2. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: Одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення плечового поясу та шиї з локалізацією вхідної рани в ділянці лівої плечової ділянки (рана №1), вихідної - на передній поверхні середньої третини шиї (рана №2) та ушкодженнями по ходу ранового каналу шкіри, м`яких тканин плечового поясу з ліва та шиї, багатоуламковими переломами під`язикової кістки та хрящів гортані, ушкодженням трахеї, великих судин шиї з ліва та крововиливами в м`яких тканинах задньої поверхні лівої плечової ділянки та передньої поверхні шиї.
2. При проведенні слідчого експерименту, гр-н ОСОБА_3 вказав, що він гр-ну ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження: «...здійснив 10 пострілів з автомату. Постріли були подвійними, але їх точну кількість він не знає. ... пояснив, що після того, як світло ліхтарика впало на землю, він зрозумів, що особу, яка тримала ліхтарик знешкоджено, тож перестав стріляти і підійшов до того місця, де впав ліхтарик... Тільки тоді він побачив, що на землі, перед входом до будинку, на спині, ногами до входу в будинок, лежить ОСОБА_9 з вогнепальним пораненням в області шиї».
3. Таким чином, при співставленні даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 та даних «Протоколу проведення слідчого експерименту» з підозрюваним ОСОБА_3 , встановлено співпадіння за травматичним предметом (автомат) та за кількістю травматичних впливів (не менше 1). Зона травматичного впливу частково співпадає (...підійшов до того місця, де впав ліхтарик.. тільки тоді він побачив, що на землі, перед входом до будинку, на спині, ногами до входу в будинок, лежить ОСОБА_9 з вогнепальним пораненням в області шиї...». Суттєвих розбіжностей при цьому не виявлено.
4. Викладене вище вказує на можливість утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_3 в «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 01.07.2024 р. (т. 2 а пр. 107-113).
Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-24/14258-Д від 31 липня 2024, на поверхнях автомата «АК-74» та чотирьох магазинів вилучених 02.07.2024 року, під час огляду місяця події, а саме: ділянки місцевості, розташованої поряд з територією домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , сліди папілярних узорів не виявлені (т. 2 а.пр. 114-125).
Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-24/14258-БД від 14 листопада 2024, 1). встановлено генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_3 (об`єкт № 12). Генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_3 (об`єкт № 10) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК.
2) Встановлено генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_9 (об`єкт № 11).
3) Встановлено наявність поодиноких клітин з ядрами на стволі предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 1), на прикладі предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 4), на чотирьох предметах схожих на магазини (об`єктах № 5-8) та на 10 предметах схожих на гільзи (об`єкт № 9). Встановлено наявність клітин з ядрами на цівці предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 2) та на руків`ї предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 3). В об`єктах №№ 1-9 наявність слідів крові людини не було встановлено.
4) Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами на цівці предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 2) та на руків`ї предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 3). Генетичні ознаки клітин з ядрами на стволі предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 1), на прикладі предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 4), на чотирьох предметах схожих на магазини (об`єкти №№ 5-8) та на десяти предметах схожих на гільзи (об`єкту 9) не встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК.
5) Генетичні ознаки клітин з ядрами на цівці предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 2) та на руків`ї предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 3) є змішаними, походять більше ніж від однієї особи, не містять домінуючих генетичних ознак та не підлягають ідентифікації.
6) Відповісти на питання "Чи співпадають встановлені генетичні ознаки виявлених об`єктів на предметі, схожому на автомат АК-74, (а саме на стволі, цівкі, руків`ї та прикладі), предметах, схожих на магазини та наданих на дослідження предметах, схожих на гільзи з встановленими генетичними ознаками зразка букальних клітин підозрюваного ОСОБА_3 чи зразка крові трупа ОСОБА_9 .?" не є можливим у зв`язку з тим, що генетичні ознаки клітин з ядрами на цівці предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 2) та на руків`ї предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 3) не підлягають ідентифікації, а генетичні ознаки клітин з ядрами на стволі предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 1), на прикладі предмета схожого на автомат АК-74 (об`єкт № 4), на чотирьох предметах схожих на магазини (об`єкти №№ 5-8) та на десяти предметах схожих на гільзи (об`єкт № 9) не були встановлені у зв`язку з недостатньою кількістю ДНК ( т. 2 а.пр. 127-141).
Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19/108-24/14258-БЛ від 12 серпня 2024, 1) наданий на дослідження предмет схожий на автомат з бойовою нарізною автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю - автоматом конструкції Калашникова зразка 1974 року (АК-74), калібру 5,45х39 мм (заводський серійний номер НОМЕР_2 ). Наданий на дослідження автомат придатний до стрільби.
2) Наданий на дослідження автомат виготовлений промисловим способом, «ИЖМАШ» (СРСР), 1989 рік виготоволення. Слідів переробки в його конструкції не виявлено.
3) Надані на дослідження чотири предмета зовні схожі на магазини до автомату, є спеціальними комплектувальними виробами - коробчастими магазинами, промислового виробництва на тридцять патронів калібру 5,45 х 39 мм до автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У) та іншої зброї відповідного типу та калібру.
4) Надані на дослідження 107 (сто сім) предметів схожих на патрони є боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, промислового виробництва СРСР. Патрони призначені для стрільби з автоматів Калашникова зразка 1974 року («АК-74», «АКС-74», «АКС-74У»), ручних кулеметів Калашникова зразка 1974 року («РПК-74», «РПКС-74») та інше. Патрони придатні до стрільби.
5) Надані на дослідження 10 (десять) предметів схожих на гільзи є стріляними гільзами бойових, проміжних патронів калібру 5,45х39 мм, промислового виробництва СРСР.
6) Надані на дослідження десять гільз стріляні з наданого на дослідження автомата АК-74 із заводським номером НОМЕР_2 ( т. 2 а.пр. 142-155).
Відповідно до постанови слідчого від 20 вересня 2024 року та квитанції автомат АК-74 із заводським номером НОМЕР_2 , наплічний ремень, марлевий тампон (протирка каналу ствола, 4 (чотири) магазина, 96 (дев`яносто шість) патронів, 18 (вісімнадцять) гільз, їх первинні та проміжні упакування, які запаковані після проведення експертизи запаковані до полімерного мішку, горловина якого була прошита пломбою-стяжкою з індивідуальним номером 7557242- передано на зберігання до кімнати схову при відділенні поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, що розташоване за адресою: вул. Бочарова, 17, м. Вільнянськ, Запорізький район, Запорізька область (т. 2 а.пр. 160-162).
Відповідно до постанови слідчого від 20 листопада 2024 року та квитанції речові докази у вигляді мікрооб`єктів з обох кистей рук трупа ОСОБА_9 (запаковані до паперового конверта), змиви на марлевий тампон та контроль до нього з долоней та пальців рук трупа ОСОБА_9 (запаковані до сейф-пакета КУ «Запорізьке обласне юро Записом: «речові докази до висновку експерта №2459 від 24.07.2024»), змив РБК та контроль до нього з ґрунту біля трупу ОСОБА_9 (запаковані до сейф-пакета КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР з написом: «речові докази до висновку експерта№2463 від 29.07.2024»), мобільний телефон «Моторола» з нашаруванням РБК на корпусі (запаковано до паперового виверту); спортивні штани оливкового кольору з білими вставками, капці гумові синього кольору (запаковані до картонної коробки), футболка бавовняна камуфляжна, штани трикотажні камуфляжні, труси-шорти бавовняні синьо-чорні, шкарпетки шерстяні чорно-жовті, пара гумових капців з трупа ОСОБА_9 , а також марлеві тампони зі змивами та контролями до них з обох кистей рук підозрюваною ОСОБА_3 , зрізи вільних кінцівок нігтьових пластин з обох рук підозрюваною ОСОБА_3 , залишок зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 (запаковано до сейфпакегу №6157779) та дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_3 запаковану до сейф пакету №5790251) - передано на зберігання до камери зберігання речових доказів при відділенні поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області (т. 2 а.пр. 163-166).
ОСОБА_3 був затриманий 02 липня 2024 року о 02-50 год на місці події, що підтверджується протоколом затримання (т. 2 а.пр. 198-200).
Під час обшуку ОСОБА_3 було вилучено спортивні штани оливкового кольору з білими вставками, капці гумові синього кольору. Вказані речі відповідно до постанови слідчого від 02 липня 2024 року визнані речовими доказами (т. 2 а.пр. 158-159) та ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, на вказані речові докази накладено арешт (т. 2 а.пр. 72).
Речові докази були оглянуті в судовому засіданні, а саме: автомат АК-74, набої, гільзи, біологічні зразки, які були відібрані під час досудового розслідування у потерпілого та обвинуваченого, одяг потерпілого та обвинуваченого.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 449 від 07.10.2024 ОСОБА_3 , 1968р.н., розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час.
У період скоєння інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації.
Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на даний час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.пр. 190-197).
ОСОБА_3 є військовослужбовцем, у військовому званні «молодший сержант», перебував на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, що підтверджується копією військового квитка та витягом з наказу № 315-СТ від 11 листопада 2023 року про зарахування до списків особового складу (т. 2 а.пр. 158-213, 215).
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції за № 154 від 02 липня 2024 року ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння (т. 2 а.пр. 219). 
Оцінюючи в сукупності всі зібрані та досліджені докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю, всі досліджені докази узгоджуються між собою та з обставинами викладеними в обвинувальному акті.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Наведені судом докази підтверджують фактичні обставини, що утворюють зміст обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Вказані фактичні дані послідовні, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності, логічно поєднуються одне з одним, об`єктивно відтворюють події злочину.
Так, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_3 , проходячи військову службу у військовому званні «молодший сержант», на посаді стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, 01 липня 2024 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалось), в темну пору доби, знаходячись на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті людини та бажаючи їх настання, діючи умисно, взяв до рук закріплену за ним вогнепальну зброю, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_2 , калібру 5,45 мм та здійснив із вказаного автомату 13 пострілів в лейтенанта ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який в цей час перебував на вказаному подвір`ї, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді одиничного наскрізного вогнепального кульового поранення плечового поясу та шиї, з переломами під`язикової кістки та хрящів гортані і ушкодженням трахеї та великих судин шиї, що ускладнилося розвитком шоку (геморагічного та травматичного), в результаті чого військовослужбовець ОСОБА_9 помер на місці події, тим самим ОСОБА_3 умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині.
До такого висновку суд дійшов аналізуючи показання свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , які показали, що 01 липня 2024 року, ввечері, на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 зі своєї зброї, автомата АК-74 застрелив ОСОБА_9 . Вказані свідки бачили, як ОСОБА_3 заходив до будинку та брав свою зброю, відразу як вийшов вони почули простріли. На подвір`ї були лише ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , у останнього зброї не було.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_16 не були безпосередніми свідками, але відразу після телефонного дзвінка ОСОБА_12 приїхали на місце події. По приїзду на місце події побачили, що двері в будинок були зачинені, вікна забиті темною плівкою. На подвір`ї, неподалік від будинку лежав ОСОБА_9 з пораненням в області шиї, який не подавав ознак життя. Поруч з тілом загиблого був тільки ОСОБА_3 зі зброєю в руках. Інші військові були в будинку, на вулицю не виходили. ОСОБА_11 забрав у ОСОБА_3 автомат з набоями та забезпечив, щоб все залишалось на місці, як було, щоб ніхто не підходив.
Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_16 показали, що ОСОБА_3 мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота та хитка хода, їх покази узгоджуються і з висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння за № 154 від 02 липня 2024 року.
Показання свідків є правдивими, логічними та послідовними, доповнюють одне одного, узгоджується між собою та з письмовими доказами наявними у справі.
Крім того вина ОСОБА_3 підтверджується письмовими доказами, а саме: протоколами огляду місця події, де зафіксована обстановка про яку повідомляли свідки, протоколом проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_3 , який розповів і показав всі обставини скоєного ним злочину, а саме обставини вбивства ОСОБА_9 , яке мало місце 01.07.2024. Його показання узгоджуються з показаннями свідків, висновками експертиз, зокрема висновком експерта № 06-Д, в якому експерт дійшов до висновку, що причиною смерті гр-на ОСОБА_9 стало одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення плечового поясу та шиї, з переломами під`язикової кістки та хрящів гортані і ушкодження трахей та великих судин шиї, що ускладнилося розвитком шоку (геморагічного та травматичного).
При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: Одиночне наскрізне вогнепальне кульове поранення плечового поясу та шиї з локалізацією вхідної рани в ділянці лівої плечової ділянки (рана №1), вихідної - на передній поверхні середньої третини шиї (рана №2) та ушкодженнями по ходу ранового каналу шкіри, м`яких тканин плечового поясу з ліва та шиї, багатоуламковими переломами під`язикової кістки та хрящів гортані, ушкодженням трахеї, великих судин шиї з ліва та крововиливами в м`яких тканинах задньої поверхні лівої плечової ділянки та передньої поверхні шиї.
При проведенні слідчого експерименту, гр-н ОСОБА_3 вказав, що він гр-ну ОСОБА_9 спричинив тілесні ушкодження: «...здійснив 10 пострілів з автомату. Постріли були подвійними, але їх точну кількість він не знає. ... пояснив, що після того, як світло ліхтарика впало на землю, він зрозумів, що особу, яка тримала ліхтарик знешкоджено, тож перестав стріляти і підійшов до того місця, де впав ліхтарик... Тільки тоді він побачив, що на землі, перед входом до будинку, на спині, ногами до входу в будинок, лежить ОСОБА_9 з вогнепальним пораненням в області шиї».
Таким чином, при співставленні даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 та даних «Протоколу проведення слідчого експерименту» з підозрюваним ОСОБА_3 , встановлено співпадіння за травматичним предметом (автомат) та за кількістю травматичних впливів (не менше 1). Зона травматичного впливу частково співпадає (...підійшов до того місця, де впав ліхтарик.. тільки тоді він побачив, що на землі, перед входом до будинку, на спині, ногами до входу в будинок, лежить ОСОБА_9 з вогнепальним пораненням в області шиї...». Суттєвих розбіжностей при цьому не виявлено.
Викладене вище вказує на можливість утворення тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_3 в «Протоколі проведення слідчого експерименту» від 01.07.2024 р.
Так, судом встановлено, що докази, досліджені в ході судового розгляду є належними, допустимими і достовірними та вказують на їх відповідність критерію достатності для обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та наявності в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена в ході судового розгляду, а його умисні дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Вбивство - це позбавлення життя іншої людини. Об`єктивна сторона вбивства характеризується: 1) діянням у вигляді посягання на життя іншої людини; 2) наслідком у вигляді смерті людини; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком.
Вбивство може бути вчинено шляхом як дії, так і бездіяльності. Для позбавлення людини життя може бути застосований як фізичний, так і психічний вплив.
Для вбивства винний може використати м`язові зусилля свого тіла, різні знаряддя (в даному випадку використав вогнепальну зброю, автомат АК-74).
Обов`язковою ознакою закінченого складу вбивства є настання злочинного наслідку - смерті людини.
Для притягнення до кримінальної відповідальності за вбивство необхідно встановити причинний зв`язок між діянням винного і настанням смерті потерпілого. Це питання вирішується в кожному окремому випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Причинний зв`язок є об`єктивним та існує поза нашою свідомістю. Причинний зв`язок, що встановлюється, має бути необхідним. Тому дія або бездіяльність особи може бути визнана причиною смерті іншої людини лише тоді, коли цей наслідок мав свою підставу у вчиненому діянні, ним породжувався, тобто був його необхідним результатом.
Причинний зв`язок між діянням обвинуваченого та смертю потерпілого має місце в разі, коли діяння за своїм характером є головною умовою, без якої неможливе настання наслідку, воно передує йому в часі й породжує його, отже є необхідною і визначальною причиною щодо заподіяння смерті потерпілому. Між діями обвинуваченого і смертю потерпілого вбачається причинний зв`язок, ускладнений особливими обставинами його розвитку, де одиничне наскрізне вогнепальне кульове поранення плечового поясу та шиї, з переломами під`язикової кістки та хрящів гортані і ушкодженням трахеї та великих судин шиї, що ускладнилося розвитком шоку (геморагічного та травматичного), стало причиною смерті ОСОБА_9 .
Про умисел на вбивство потерпілого вказують, зокрема, такі обставини, як 13 пострілів, які здійснив обвинувачений, один з яких попав у потерпілого, зі зброї, що була приведена ним у бойову готовність, у життєво важливий орган, вчинення протиправних дій з невеликої відстані (до 10 м), байдуже ставлення до спричинених наслідків, не викликав швидку медичну допомогу (він сів в кресло і чекав), враховуючи висновки експертизи, смерть ОСОБА_9 , перебуває в безпосередньому причинному зв`язку із заподіяними йому ушкодженнями.
Пояснення обвинуваченого надані під час проведення слідчого експерименту, що нібито чув жіночі голоси та вважав, що це ДРГ, суд оцінює критично, оскільки обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, такі доводи обвинуваченого спростовуються показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які повідомили, що вони були далеко від лінії зіткнення. Офіційної інформації про ДРГ не було, це не підтверджена інформація, але про те, щоб військові зберігали пильність завжди доводиться.
Небажання смерті потерпілого не виключає умисної вини.
Кримінальне право не вимагає, щоб особа усвідомлювала причинний зв`язок у всіх деталях і особливостях, достатньо щоб особа усвідомлювала розвиток причинного зв`язку в загальних рисах, і неточність в деталях не має впливу на кримінальну відповідальність.
Питання про наявність умислу вирішується з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховується кількість, характер і локалізація поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінка винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину. Спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.
На відміну від умисного вбивства, специфіка вбивства з необережності (ст. 119 КК) полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Тобто вбивство з необережності має місце лише при поєднанні усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру свого діяння (дії чи бездіяльності) та недбалого або самовпевненого ставлення до настання його суспільно небезпечних наслідків.
Приведення зброї у бойову готовність обґрунтовано свідчить про цілеспрямованість та усвідомленість вчинених обвинувачем дій, необхідних для здійснення пострілу з автомату АК-74.
У цьому випадку направлення зброї у сторону потерпілого, з невеликої відстані, з попереднім приведенням її в бойову готовність та натискання на спусковий гачок дозволяють зробити висновок про наявність умислу на заподіяння смерті останньому та кримінально-правову кваліфікацію такої сукупності дій за ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.
Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Відповідно до ч. 3, 6 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.
Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є особливо тяжким злочином.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання, передбачене ст. 67 КК України, суд враховує вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_3 не судимий, вчинив злочин особливої тяжкості, військовослужбовець, за місцем служби характеризується негативно, однак допитані в судовому засіданні свідки охарактеризували його позитивно, який завжди виконував накази командування, за час проходження служби перебував на лікуванні у зв`язку з отриманими пораненнями, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Суд, призначаючи ОСОБА_3 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, обставини вчиненого та його наслідки, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючих обставин - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; думку потерпілих, які вказала що вони втратили єдиного сина, а тому просили суворо покарати, думку прокурора який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, проте суд вважає таке покарання занадто суворим, за таких обставин суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.
Підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України немає, оскільки відсутні обставини, що пом`якшують покарання.
До початку судового розгляду, 05 грудня 2024 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах яких діє адвокат ОСОБА_5 , подали до суду позовну заяву про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (т. 1 а.пр. 53-150).
Цивільні позивачі є батьками загиблого. ОСОБА_9 був єдиним сином. Це була гордість та сенс життя для позивачів. Найвищі, найщирі очікування були з сином. Після себе син не залишив ні родини, ні онуків. З життя пішла гордість нації - молодий офіцер з високими морально етичними якостями, патріот.
Після смерті сина позивачі страждають розладами здоров`я, зумовленими перенесеною ситуацією, а також надалі зазнають пригнічення, роздратування та неможливості змиритись із суттєвими та непоправними змінами у житті сім`ї. Відповідачем було завдано позивачам моральну шкоду, виражену в душевних стражданнях, пов`язаних з втратою сина.
Очевидно, що завдана моральна шкода позивачам втратою сина спричинила та буде спричиняти протягом усього життя душевні страждання; зазначені обставини істотно змінюють життя батьків загиблого. Відновити становище, яке існувало до смерті сина, у житті позивачів вже неможливо. За наслідками смерті позивачі позбавлені моральної підтримки з боку їхнього сина у житті в майбутньому.
Матір загиблого ОСОБА_6 з моменту смерті сина відчуває апатію, скаржиться на головний біль, втрату сил та порушення сну, що супроводжуються сльозами. Втрата сина позначилась на її здоров`ї, що різко погіршилось через невимовний стрес. Глибину психологічних страждань позивача виміряти неможливо, оскільки утрата сина є надто важкою для неї. У ОСОБА_6 з моменту втрати сина значно погіршився психоемоційний стан, вона відчуває тугу, тривогу, постійне відчуття небезпеки, загальну слабкість, значне погіршення сну, що в значній мірі призвело до погіршення стану здоров`я.
Смерть сина повністю дестабілізувала психічний стан матері ОСОБА_6 , що слугувала зверненням за професійною допомогою психолога.
Внаслідок смерті сина батько ОСОБА_6 втратив опору і підтримку. Самі спогади про сина завдають позивачу невиправних душевних страждань, неймовірним випробуванням для нього стало зібрати нагороди сина та фото.
Втрата сина спричинила глибоку душевну рану.
Глибину психологічних страждань позивачів виміряти неможливо, оскільки утрати є надто важкими для них. Глибина і обсяг моральної шкоди у тому числі обґрунтовуються близькістю батьків та сина до смерті, теплотою в ніжністю їхніх особистих стосунків, зазначені обставини доводяться сумісними фото, листуванням, збереженням батьками всіх грамот, дипломів, подяк, нагород сина. Без жодного перебільшення стверджують, що втрачено сенс буття. Під час перебування батьків в окупації загиблий ОСОБА_9 писав батькам, що без них йому не має сенсу жити. Як передивляючись все це зараз жити матері? Це вбивсто не тільки ОСОБА_9 , а всієї родини, припинення родоводу.
Дід загиблого ОСОБА_37 , учасник війни 1941 - 45 рр., зенітник (ПВО), мав нагороди, демобілізувався (50-ті роки) в званні майор і пішов в освіту, був істориком, зокрема приймав участь в написанні багатотомника Історії України, присвоєно звання заслужений вчитель УРСР.
Загиблий ОСОБА_9 був єдиним продовжувачем роду Плескач по батьківській лінії. Те, що скоїв підозрюваний ОСОБА_3 - це не лише трагедія однієї сім`ї, яка втратила єдиного сина, а це родова катастрофа. На корені знищено родове дерево. Війна забрала у родини Плескач житло, все майно, а головне й нестерпне - це втрата дорослого сина, так сталося, єдиної дитини, який був надією на майбутнє, підтримкою вже в старості, яка не за горами, батьки ніколи не відчують радість створення нової молодої сім`ї (що вже планувалося) й радість піклування про своїх онуків.
ОСОБА_9 був людиною з виключною репутацією та характеристиками. За професією - ветеринар. Професія ним обрана невипадково, оскільки ОСОБА_38 дуже любив тварин. Сам був людиною легкої вдачі, завжди усміхнений, відкритий до спілкування. До батьків ставився з особливою чуйністю, завжди цікавився справами, намагався допомогти.
Справжній патріот, після початку повномаштабного вторгнення добровольцем став до військової служби. За час виконання посадових обов`язків лейтенант ОСОБА_9 зарекомендував себе як дисциплінований військовослужбовець, спроможний швидко і правильно приймати рішення.
Брав участь у бойових діях в Донецькій та Запорізькій області у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації, цілеспрямований, проявляв ініціативу у виконанні бойових та службових завдань. Знаходив підхід до кожного військовослужбовця та забезпечував ефективну співпрацю всіх членів команди. За думкою вищого командування, його навички дозволяли досягати найкращих результатів. Він був здатен мотивувати колег до досягнення спільної мети. У підрозділі підтримував високий моральний дух та дисципліну.
Позивачі вважають, що заявлений розмір моральної шкоди є співмірним понесеним фізичним та психологічним стражданням, оскільки наслідки вказаної трагедії можуть знайти своє вираження у моральному стані навіть через тривалий проміжок часу.
Позивачі змушені докладати надзвичайних зусиль для організації свого життя, їм дуже тяжко жити з постійним, безперервним усвідомленням того, що більше ніколи в житті вони не зможуть поговорити із загиблими, побачити їх. Важко оцінити глибину душевних страждань позивачів, оскільки такі страждання більше ніколи не будуть припинені. Позивачі не бажають збагачення за рахунок відповідача, а хочуть лише справедливий розмір компенсації завданої моральної шкоди.
Відшкодування моральної шкоди - це лише частина компенсації за завданий позивачу дискомфорт, що виразився у довготриваючому безпомічному стані та відсутності звичних можливостей.
Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Предметом даного позову є вимога ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення з останнього належного відшкодування моральної шкоди у виді грошових коштів у розмірі 2000000 гривень у зв`язку із втратою єдиного свого сина.
Цивільні позивачі вважають, що сума моральної шкоди є співмірною понесеним фізичним та психологічним стражданням, та становить: 1000000 грн. 00 коп. для ОСОБА_6 , яка втратила сина ОСОБА_9 , 1000000 грн 00 коп. для ОСОБА_7 який втратив сина ОСОБА_9 
03 березня 2025 року захисник адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах цивільного відповідача ОСОБА_3 подав відзив на цивільний позов (т 1 а.пр. 205-210), де частково погоджується з позовними вимогами та вважає, що розумним розміром відшкодування моральної шкоди на користь матері буде сума 100000,00 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. не оспорює.
Вимоги ОСОБА_7 щодо моральної шкоди та витрат на правничу допомогу захисник вважає необґрунтованими та просить відмовити в їх задоволенні, оскільки ОСОБА_7 не має статусу потерпілого, а тому не може заявляти позов.
До позову додано документи, які підтверджують родинні зв`язки, сімейні фотографії, листування ОСОБА_9 з батьками, службова характеристика Плескача, його відзнаки та нагороди, документи про освіту, публікації в газеті, свідоцтво про смерть, договори про надання правничої допомоги.
10 березня 2025 року представник потерпілих адвокат ОСОБА_5 подала відповідь на відзив, в якій не погодилася з доводами захисника та просила задовольнити заявлені позовні вимоги. Документ сформований в системі «Електронний суд» 09 березня 2025 року (т. 1 а.пр. 212-218).
Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3 Конституції України).
Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).
Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (частина друга статті 1168 ЦК України).
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абзац 2 частини третьої статті 23 ЦК України).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: - за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі; - зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди; - у разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини; - завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи; - гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості; - по своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди.
Відповідно до вимог ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Судом встановлено, що батьки ОСОБА_9 , батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_6 переживають постійні душевні страждання після смерті єдиного сина, втратили душевний спокій, весь час перебувають у стані постійного напруження та стресу, суттєво були порушені їх нормальні життєві зв`язки, змушені докладати значних зусиль для організації свого життя.
З урахуванням обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, застосовуючи принципи розумності та справедливості, з урахуванням душевних страждань потерпілих, які спричинені смертю єдиного сина, завдані цим їм значні та тривалі моральні страждання, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 , ОСОБА_7 грошової компенсації моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи у сумі по 800000 грн. кожному.
Такий розмір компенсації моральної шкоди, суд вважає справедливим, оскільки: позивачі зазнали душевних страждань у зв`язку зі смертю єдиного сина і втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню; позивачі позбавлені можливості матеріальної та моральної підтримки сина у подальшому своєму житті та в старості; відновити попередній стан життя позивачів неможливо.
Суд відхиляє доводи захисника про те, що в позові не міститься прямих доказів, що підтверджують реальний обсяг страждань потерпілої ОСОБА_6 і на його думку розумним розміром є сума в 100000,00 грн. Очевидно, що завдана моральна шкода позивачам втратою сина спричинила та буде спричиняти протягом усього життя душевні страждання; зазначені обставини істотно змінюють життя батьків загиблого. Відновити становище, яке існувало до смерті сина, у житті позивачів вже неможливо. За наслідками смерті позивачі позбавлені моральної підтримки з боку їхнього сина у житті в майбутньому.
Захисник вказує, що цивільним позивачем у кримінальному провадженні є батько померлого ОСОБА_9 , однак він не був визнаний потерпілим у кримінальному провадженні, кримінальним правопорушенням йому безпосередньо не було заподіяно шкоду, тому він не може бути цивільним позивачем.
Суд не погоджується з такими доводами захисника, оскільки вони суперечать положенням ст. 128 КПК України, яка регламентує порядок пред`явлення цивільного позову у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 3 ст. 51 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 6 статті передбачає, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч. 7 ст. 51 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - це чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
ОСОБА_7 подав до суду заяву про визнання його потерпілим, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення настала смерть його єдиного сина і йому завдано моральної шкоди.
14 березня 2025 року в судовому засіданні вирішено клопотання ОСОБА_7 та залученого його до провадження як потерпілого та цивільного позивача.
Сторона захисту, заперечуючи визнання потерпілим у кримінальному провадженні батька, не посилається на норму закону, яка передбачає можливість позбавлення особи статусу потерпілого.
Суб`єктивне несприйняття як обґрунтованого певними учасниками кримінального провадження процесуального статусу потерпілого не призводить до наслідків правового характеру в цьому питанні, не свідчить про відсутність у нього душевних страждань, не вказує на те, що потерпілий не заслуговує на співчуття та вибачення з приводу протиправно заподіяної смерті особі, яка є її близьким родичем в контексті приписів п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК.
КПК не пов`язує згоду інших учасників кримінального провадження з набуттям процесуального статусу потерпілого, з огляду на що, позиція сторони захисту та інших потерпілих у провадженні не є належним підґрунтям до позбавлення потерпілого такого статусу.
Витрати на професійну правничу допомогу стягуються відповідно до розміру задоволених позовних вимог.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.
ОСОБА_3 був затриманий 02 липня 2024 року о 02-50 год на місці події, що підтверджується протоколом затримання (т. 2 а.пр. 198-200).
03.07.2024 ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
28.08.2024 ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024082210000440 від 02.07.2024, до 02.10.2024.
30.09.2024 ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжено строк тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024082210000440 від 02.07.2024, до 02.12.2024.
Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2024року, 15 січня 2025 року, 14 березня 2025 року, 07 травня 2025 року, 03 липня 2025 року, 06 серпня 2025 року, 03 жовтня 2025 року, 28 листопада 2025 року, 19 січня 2026 року, 11 березня 2026 року, 06 травня 2026 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 04 липня 2026 року.
Прокурор просив залишити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.
Суд не знаходить підстав для скасування або зміни раніше обраного судом щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого для забезпечення його належної процесуальної поведінки та для запобігання ризиків, що продовжують існувати.

В даному кримінальному провадженні залучались експерти, внаслідок чого наявні процесуальні витрати на проведення експертизи, а саме проведено: судово-біологічну експертизу за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/108- 24/13906-БД від 28.08.2024) на суму 1004 гривні 07 копійок; судову трасологічну експертизу, за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» (висновок експерта №КСЕ-19/108-24/14258-Д від 31.07.2024) на суму 2650 гривень 48 копійок; - судову балістичну експертизу, за експертною спеціальністю «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» га «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу» (висновок експерта №КСЕ-19/108-24/14258-БЛ від 12.08.2024) на суму 7572 гривні 80 копійок; судово-біологічну експертиза, за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №КСЕ-19/108- 24/14258-БД від 14.11.2024) на суму 10231 гривня 64 копійки.
Загальна сума витрат на залучення експертів складає 21458 гривень 99 копійок.
Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.
В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 21458 гривень 99 копійок.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, пр. 1-кс/314/706/2024 (т. 2 а пр. 47), ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, пр. пр. 1-кс/314/707/2024 (т. 2 а.пр. 64) накладено арешт на речові докази.
Відповідно до ч. 4 ст. 174, п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд скасовує арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, пр. 1-кс/314/706/2024 (т. 2 а пр. 47), справа № 314/2908/24, пр. 1-кс/314/707/2024 (т. 2 а.пр. 64).
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532, 615 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому за ч.1 ст.115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання з 02 години 50 хвилина 02 липня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , моральну шкоду в розмірі 800000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , моральну шкоду в розмірі 800000 (вісімсот тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) 00 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) 00 грн.
В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 21458 гривень 99 копійок, а саме: судово-біологічну експертизу за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №СЕ-19/108- 24/13906-БД від 28.08.2024) на суму 1004 гривні 07 копійок; судову трасологічну експертизу, за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» (висновок експерта №КСЕ-19/108-24/14258-Д від 31.07.2024) на суму 2650 гривень 48 копійок; - судову балістичну експертизу, за експертною спеціальністю «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» га «Балістичне дослідження слідів зброї, слідів пострілу та ситуаційних обставин пострілу» (висновок експерта №КСЕ-19/108-24/14258-БЛ від 12.08.2024) на суму 7572 гривні 80 копійок; судово-біологічну експертиза, за експертною спеціальністю «Молекулярно-генетичні дослідження» (висновок експерта №КСЕ-19/108- 24/14258-БД від 14.11.2024) на суму 10231 гривня 64 копійки.

Арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 03 липня 2024 року, справа № 314/2908/24, пр. 1-кс/314/706/2024, справа № 314/2908/24, пр. 1-кс/314/707/2024 на речові докази - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:
- автомат АК-74 із заводським номером НОМЕР_2 , 1989 року випуску - передати військовій частині НОМЕР_1 ;
- гільзи та патрони - знищити;
- мобільний телефон «Моторола» - передати потерпілій ОСОБА_6 
- мікрооб`єкти з обох кистей рук трупа ОСОБА_9 , змиви на марлевий тампон та контроль до нього з долоней та пальців рук трупа ОСОБА_9 , змив РБК та контроль до нього на та контроль до нього з ґрунту біля трупу ОСОБА_9 , що передані до камери схову при відділенні поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити.
- марлеві тампони зі змивами та контролями до них з обох кистей рук ОСОБА_3 , зрізи вільних кінцівок нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_3 , залишок зразка букального епітелію ОСОБА_3 , дактилоскопічну карту на ім`я ОСОБА_3 , що передано на зберігання до камери зберігання речових доказів при відділенні поліції № 2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області - знищити;
- спортивні штани оливкового кольору з білими вставками, капці гумові синього кольору - повернути ОСОБА_3 
- футболка бавовняна камуфляжна, штани трикотажні камуфляжні, труси-шорти бавовняні синьо-чорні, шкарпетки шерстяні чорно-жовті, пара гумових капців з трупа ОСОБА_9 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1