ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Львів справа №380/22181/25
провадження № П/380/23500/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Фінканін М.С., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: Демчук О.Р.
відповідача 1: представник – Кулик А.Я.
відповідача 2: представник – Кріса М.М.
відповідача 3: представник – Кулик А.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні адміністративну справу за позовом  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008), ЛКП «Львівавтодор» (вул. Пасіки Галицькі, 7, м. Львів, 79035), Виконавчого комітету Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка – ОСОБА_1 (Позивачка/ ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Львівської міської ради (Відповідач 1/ЛМР), ЛКП «Львівавтодор» (Відповідач 2/ЛКП ««Львівавтодор», Виконавчого комітету Львівської міської ради (Відповідач 3/ВК ЛМР), в якому, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 10.03.2026, просить:
- визнати протиправним та скасувати пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади»;
- визнати дії Виконавчого комітету Львівської міської ради протиправними та зобов`язати Львівську міську раду утриматись від прийняття рішень щодо блокування пільгових персоналізованих транспортних карт «ЛеоКарт»;
- визнати протиправними дії ЛКП «Львівавтодор» щодо блокування моєї пільгової персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» №30000273020. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.11.2025 позивачка отримала відповідь Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури №2508-вих-158570 від 31.10.2025, в якій повідомлено, що її пільгова персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт» заблокована на підставі пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади», у зв`язку з від`ємним балансом, який виник у зв`язку із придбанням додаткового квитка 07.10.2025. 
Позивачка стверджує, що жодних додаткових квитків наміру оплачувати не мала і про таку оплату їй нічого невідомо.
Позивачка зазначає, що пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади» суперечить статті 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» і обмежує право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, а дії ЛКП «Лвівавтодор» щодо блокування її картки є протиправним обмеженням права на свободу пересування та соціальний захист, оскільки позбавляють можливості користуватися громадським транспортом нарівні з іншими пільговиками.
Саме тому просить визнати протиправним та скасувати пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади»; визнати дії Виконавчого комітету Львівської міської ради протиправними та зобов`язати Львівську міську раду утриматись від прийняття рішень щодо блокування пільгових персоналізованих транспортних карт «ЛеоКарт» та визнати протиправними дії ЛКП «Львівавтодор» щодо блокування пільгової персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» №30000273020.
У відповіді на відзив позивачка підтримала мотиви, наведені у позовній заяві. 
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити повністю.
Позиція відповідача 1 викладена у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що п.п. 4.2.2.6.3 п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської громади, який затверджений Рішенням Львівської міської ради від 13 серпня 2021 року № 690 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади» визначено права оператора АСОП блокувати транспортні картки «ЛеоКарт», якщо було виявлено зниження балансу електронного гаманця до рівня меншого ніж розмір депозиту. Це правило застосовується не лише до пільгових карток, а до всіх карток «ЛеоКарт», що використовуються в рамках АСОП. Тобто, якщо користувачі картки не поповнили свій баланс до мінімального рівня депозиту, система може заблокувати картку для подальшого використання. Зокрема, це стосується як карток, що надають пільговий проїзд, так і тих, що призначені для комерційних поїздок. 
Технічні умови і правила функціонування АСОП визначають, що такі блокування є необхідною умовою для забезпечення коректної роботи системи та збереження балансу електронних коштів на картці. Виходячи з цього, принцип блокування карток «ЛеоКарт» не є дискримінаційним і застосовується до всіх користувачів карток, незалежно від того, чи є вони пільговиками чи звичайними пасажирами. Таким чином, блокування карток через зниження балансу до мінімального рівня стосується всіх типів карток, а не тільки пільгових. При цьому пільги на проїзд у міському пасажирському транспорті є соціальною гарантією, встановленою законом, та надаються безоплатно і незалежно від наявності чи стану електронного гаманця на транспортній картці. Пільговий проїзд реалізується шляхом використання відповідного пільгового абонемента (пільгового профілю), який міститься на транспортній картці «ЛеоКарт», і не передбачає здійснення будь-яких платних операцій або списання коштів з електронного гаманця. 
Електронний гаманець є окремою функціональною складовою транспортної картки «ЛеоКарт», що призначена виключно для здійснення комерційних операцій з оплати проїзду та придбання платних електронних квитків, і не пов`язаний із реалізацією права на безоплатний проїзд. Відтак наявність, відсутність або від`ємний баланс електронного гаманця не впливають на обсяг та чинність пільг, гарантованих законодавством. Таким чином, оскаржувані положення Порядку регулюють виключно технічні аспекти використання електронного гаманця як платіжного інструменту та застосовуються до всіх користувачів АСОП, не змінюючи і не обмежуючи право пільгових категорій громадян на безоплатний проїзд у міському пасажирському транспорті. 
Відповідач 1 зазначає, що законодавство не встановлює заборон на технічне регулювання функціонування електронного квитка. Це означає, що органи місцевого самоврядування чи інші відповідальні органи можуть розробляти та запроваджувати певні технічні умови, які регулюють використання такого квитка. Вони можуть включати механізми контролю за балансом картки, можливість блокування картки через некоректну роботу або порушення правил використання. Таке тимчасове обмеження в використанні електронного квитка, яке може бути запроваджене в разі невиконання умов використання системи (наприклад, у випадку відсутності балансу або інших технічних проблем), не порушує саму можливість безоплатного проїзду для осіб з інвалідністю, оскільки система має механізми для відновлення доступу до пільгового проїзду після усунення проблем. 
У спірній ситуації безоплатний проїзд було надано позивачу в повному обсязі, що підтверджується фактом успішної першої валідації поїздки з використанням пільгового профілю транспортної картки. Вказане слідує з листа Департаменту міської мобільності, відповідно до якого від`ємний баланс на персоналізованій транспортній картці «ЛеоКарт» позивача у розмірі 17 грн утворився тому, що 07.10.2025 о 12 год 43 хв в трамваї маршруту № 2 вагон 1139, з транспортної картки було придбано 1 додатковий квиток, вартість якого становить 17 грн, а на балансі електронного гаманця не було коштів. Повторна валідація тієї ж транспортної картки в межах однієї поїздки не є реалізацією права на пільговий проїзд, а призводить до ініціювання комерційної операції з використанням електронного гаманця картки, що відповідає загальному алгоритму функціонування автоматизованої системи оплати проїзду. 
Відповідач 1 наголошує, що списання коштів з електронного гаманця та подальше блокування транспортної картки відбулося не внаслідок застосування або змісту Рішення Львівської міської ради від 13 серпня 2021 року № 690, а внаслідок фактичних дій користувача транспортної картки та автоматичної роботи АСОП, яка однаково застосовується до всіх користувачів незалежно від наявності пільгового статусу. 
Оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування не містить положень, які б регулювали порядок повторної валідації пільгової поїздки або встановлювали обмеження щодо надання пільг у таких випадках. Таким чином, між рішенням Львівської міської ради та наслідками, на які посилається позивач, відсутній прямий причинно-наслідковий зв`язок, а предметом спору фактично є індивідуальна ситуація застосування алгоритмів автоматизованої системи оплати проїзду, що належить до компетенції оператора АСОП, а не органу місцевого самоврядування. 
Отже, Львівська міська рада діяла в межах повноважень, визначених статтями 30 та 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також статті 44-1 Закону України «Про автомобільний транспорт», якими органам місцевого самоврядування надано право організовувати транспортне обслуговування населення та запроваджувати автоматизовані системи обліку оплати проїзду у міському пасажирському транспорті. Запровадження автоматизованої системи оплати проїзду та затвердження Порядку її функціонування є реалізацією наданих законом повноважень і спрямоване на забезпечення обліку перевезень, належного фінансування перевізників та запобігання зловживанням. Блокування електронного квитка у зв`язку з від`ємним балансом є технічним наслідком функціонування автоматизованої системи оплати проїзду та не є рішенням про позбавлення особи права на безоплатний проїзд або обмеженням права на свободу пересування. Оскаржувана норма не встановлює заборони на користування громадським транспортом, не припиняє пільговий статус особи та не має дискримінаційного характеру, а тому не порушує вимог статей 19 та 22 Конституції України. 
Таким чином, підпункт 4.2.2.6.3 пункту 4.2.2.6 Порядку функціонування автоматизованої системи оплати проїзду відповідає вимогам законодавства, ухвалений у межах повноважень Львівської міської ради, має загальний характер та не звужує змісту й обсягу прав осіб з інвалідністю на пільговий проїзд у міському пасажирському транспорті.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Львівської міської ради утриматися від прийняття рішень щодо блокування пільгових персоналізованих транспортних карток «ЛеоКарт», відповідач 1 зазначив, що така вимога є безпідставною та не відповідає предмету правового регулювання повноважень відповідача 1, адже Львівською міською радою не приймались і не приймаються рішення про блокування будь-яких транспортних карток, у тому числі пільгових, а також не здійснюється індивідуальне адміністрування або технічне управління функціонуванням автоматизованої системи оплати проїзду. За таких обставин позовна вимога про зобов`язання Львівської міської ради утриматися від прийняття рішень, які фактично не приймались і не належать до її компетенції, є такою, що спрямована на усунення неіснуючої загрози порушення прав позивача, а відтак не підлягає задоволенню.
Представник відповідача 1 в судовому засідання позовні вимоги заперечив, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Позиція відповідача 2 викладена у відзиві на позовну заяву, в якому зазначено, що 23.04.2021 виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення № 304 «Про визначення уповноваженої особи автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування у Львівській міській територіальній громаді», згідно з яким Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор» визначено уповноваженою особою щодо впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування у Львівській міській територіальній громаді та уповноваженою особою з надання послуг функціонування автоматизованої системи обліку оплати проїзду та справляння плати за надані транспортні послуги. 
Автоматизована система оплати проїзду (далі по тексту – АСОП) функціонує у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади (Львівська МТГ) відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 13.08.2021 № 690 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади» (Рішення № 690).
Відповідач 2 зазначає, що персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт» для пільгових абонементів є носієм електронного квитка та забезпечує реалізацію права на пільговий проїзд у пасажирському транспорті загального користування в межах Львівської міської територіальної громади. Водночас, Оператор АСОП має право блокувати транспортні картки «ЛеоКарт», якщо було виявлено зниження балансу електронного гаманця до рівня меншого ніж розмір депозиту (пп.4.2.2.6.3 п.4.2.2.6 Порядку). 
Рішенням № 690 також затверджено Правила користування пасажирським транспортом загального користування на території Львівської МТГ (додаток 2 до Рішення № 690). Згідно з пунктом 1.4 Правил, ці Правила визначають порядок проїзду пасажирів та перевезення багажу, види та форми проїзних документів та їх носії, порядок оплати проїзду та валідації проїзних документів з використанням АСОП, у тому числі перевезення багажу, порядок контролю оплати проїзду та перевезення багажу, а також права та обов`язки пасажирів, водіїв, перевізників, контролерів, Оператора АСОП та Організатора перевезень, а також взаємовідносини між ними під час надання послуг з перевезення пасажирів. 
Отже ЛКП «Львівавтодор», як уповноважена особа з надання послуг функціонування автоматизованої системи обліку оплати проїзду та справляння плати за надані транспортні послуги, здійснює збір коштів за надані транспортні послуги (перевезення) із застосуванням АСОП та перераховує всі зібрані кошти Перевізникам, які надають транспортні послуги на території Львівської міської територіальної громади. 
Відповідач 2 наголошує, що АСОП передбачає пріоритетність перевірок під час спроби валідації електронного квитка. 
Щодо технічної природи понять «Блокування транспортної картки» та «Блокування електронного гаманця» відповідач 2 просить врахувати, що блокування носія (транспортної картки) - це повне виключення транспортної картки з АСОП як валідної, в той час, як блокування фінансового компонента (електронного гаманця, «Стоп лист») - це тимчасове обмеження можливості здійснення операцій виключно через наявність заборгованості, яка виникла внаслідок власних дій позивачки. При цьому сама транспортна картка залишається активною в реєстрі АСОП, але система очікує відновлення позитивного балансу і є тимчасовим станом, зміна якого може відбутись виключно після здійснення позивачкою, як користувачем картки, певних дій, направлених на погашення заборгованості.
Відповідач 2 стверджує, що транспортна картка позивачки (як носій електронного квитка) не блокувалася жодного разу з моменту її емісії у листопаді 2021 року. Вона є активною та валідною в системі, а пільговий профіль є дійсним. Обмеження в користуванні виникли виключно внаслідок дій самої позивачки, а саме: замовлення додаткової платної послуги «Оплата за попутника» за відсутності достатніх коштів на балансі електронного гаманця. Внаслідок цієї транзакції на електронному гаманці утворився від`ємний баланс (заборгованість) у розмірі 17,00 грн. Згідно з автоматичним алгоритмом захисту доходів, АСОП перевела електронний гаманець у стан «Стоп-лист» до моменту погашення заборгованості. Відмова системи у валідації пільгового проїзду є автоматичним наслідком наявності непогашеної заборгованості на електронному гаманці транспортної картки, а не наслідком блокування картки як такої. 
Відповідач 2 стверджує, що діяв у відповідності до норм законодавства, а отже уважає, що доводи позивачки викладені у позовній заяві безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
У запереченні на відповідь на відзив відповідач 2 підтримав мотиви, наведені у відзиві на позовну заяву.
Представник відповідача 2 в судовому засідання позовні вимоги заперечила, просила у задоволенні позову відмовити повністю.
Відповідач 3 – Виконавчий комітет Львівської міської ради, правом подання відзиву не скористався. Представник відповідача 3 в судовому засідання позовні вимоги заперечив, підтримав позицію відповідача 1, яка викладена у відзиві на позовну заяву, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою суду від 12 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у Львівської міської ради належно засвідчену копію рішення від 13 серпня 2021 року № 690 з додатками; у ЛКП «Львівавтодор» докази, що підтверджують факт блокування пільгової персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» № 30000273020 та підстави такого блокування. 
Ухвалою суду від 15 січня 2026 року повторно витребувано у Львівської міської ради належно засвідчену копію спірного рішення від 13 серпня 2021 року № 690 з додатками. 
Ухвалою суду від 22 січня 2026 року залучено Виконавчий комітет Львівської міської ради до участі у справі як третього відповідача. Клопотання представника відповідача 2 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - задоволено. Замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Зобов`язано Виконавчий комітет Львівської міської ради опублікувати не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання оголошення про розгляд у порядку загального позовного провадження адміністративної справи № 380/22181/25 за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ЛКП «Львівавтодор», виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування пп.4.2.2.6.3 п.4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської громади, який затверджений рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 13 серпня 2021 року № 690 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування у Львівській міській територіальній громаді» у виданні, в якому зазначене рішення було або мало бути офіційно оприлюднене, зазначивши у такому оголошенні відповідно до положень частини п`ятої статті 264 КАС України вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи. Докази опублікування подати до суду.
Ухвалою суду, яка занесена в протокол судового засідання від 24.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Також ухвалами суду від 10 листопада 2025 року та від 14 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні заяв позивачки про забезпечення позову.
Суд заслухав пояснення позивачки, представників відповідачів, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи слідує, що позивачка – ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 та користувачем персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» № НОМЕР_2 для пільгового проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади.
13.08.2021 Виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято Рішення № 690 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади» (далі – Рішення №690).
Пунктом 2.1. Рішення № 690 затверджено Порядок функціонування АСОП у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської МТГ (додаток 1 до Рішення № 690, далі - Порядок) та Правила користування пасажирським транспортом загального користування на території Львівської МТГ (додаток 2 до Рішення № 690, далі – Правила).
Підпунктом 4.2.2.6.3. пункту 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської громади, який затверджений Рішенням Львівської міської ради від 13 серпня 2021 року № 690 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади» визначено право оператора АСОП блокувати транспортні картки «ЛеоКарт», якщо було виявлено зниження балансу електронного гаманця до рівня меншого ніж розмір депозиту.
На звернення позивачки №3-Д-63073-Л-37 від 27.10.2025 Департамент міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради листом №2508-вих-158570 від 31.10.2025 повідомив, що від`ємний баланс на персоналізованій транспортній картці «ЛеоКарт» ОСОБА_1 у розмірі 17 грн утворився тому, що 07.10.2025 о 12 год. 43 хв. в трамваї маршруту № 2 вагон 1139, з транспортної картки було придбано 1 додатковий квиток, вартість якого становить 17 грн, а на балансі електронного гаманця не було коштів. 
На підставі пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690, у зв`язку зі зниженням балансу електронного гаманця до від`ємного значення, персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт» позивачки була заблокована системою, що унеможливило безоплатну валідацію проїзду. Для розблокування персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» потрібно поповнити баланс електронного гаманця на суму не меншу розміру від`ємного балансу, тобто не менше 17 грн.
Також додатково повідомлено, що персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт» забезпечує реалізацію права на пільговий проїзд у Львівській міській територіальній громаді для осіб, які мають право на пільгу. Водночас, право пільгового проїзду не поширюється на додаткових пасажирів та перевезення багажу, тому пасажир, який бажає придбати додаткові електронні квитки для інших пасажирів або для оплати перевезення багажу, повинен мати на балансі електронного гаманця його транспортної картки «ЛеоКарт» кошти у розмірі, необхідному для придбання відповідної кількості додаткових квитків.
Позивачка, уважаючи, що пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади» суперечить статті 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» і обмежує право на безоплатний проїзд у пасажирському міському транспорті, а дії відповідачів щодо блокування її картки є протиправним обмеженням права на свободу пересування та соціальний захист, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Насамперед, щодо права звернення позивачки до адміністративного суду із зазначеним позовом, суд зазначає.
Відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Цим положенням Основного Закону України кореспондує частина перша статті 5 КАС України, якою передбачено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Аналіз наведених положень дозволяє дійти висновку, що особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.
Стаття 38-1 Закону України від 21.03.1991 №875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі – Закон № 875-XII) регламентує, що особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд (крім таксі) за наявності посвідчення у пасажирському міському транспорті чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду-також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачка є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 та користувачем персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» № НОМЕР_2 для пільгового проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади.
Предметом спору у даній справі є рішення та дії відповідачів щодо блокування пільгової персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» позивачки №30000273020 на підставі пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади».
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що у цьому випадку має місце захист особою свого законного інтересу, а саме - права на пільговий проїзд, яке, на думку позивачки, порушено внаслідок прийняття спірного рішення та вчинення відповідних дій суб`єктами владних повноважень.
Надаючи оцінку спірному рішенню № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади», а саме в частині пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Суд враховує наступні норми права.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як зазначено судом вище, стаття 38-1 Закону України від 21.03.1991 №875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі – Закон № 875-XII) регламентує, що особи з інвалідністю I та II групи, діти з інвалідністю та особи, які супроводжують осіб з інвалідністю I групи або дітей з інвалідністю (не більше однієї особи, яка супроводжує особу з інвалідністю I групи або дитину з інвалідністю), мають право на безплатний проїзд (крім таксі) за наявності посвідчення у пасажирському міському транспорті чи довідки, зазначених у цьому Законі, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду-також електронного квитка, який видається на безоплатній основі.
Пільгове перевезення осіб з інвалідністю здійснюють усі підприємства транспорту незалежно від форми власності та підпорядкування відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт».
Звуження змісту та обсягу права осіб з інвалідністю на пільговий проїзд транспортом не допускається.
Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України від 29.06.2004 №1914-IV «Про міський електричний транспорт» (далі - Закон №1914-IV) органи місцевого самоврядування запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду, встановлюють порядок її функціонування, визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.
Частина 8 статті 4 Закону №1914-IV встановлює, що правила користування міським електричним транспортом затверджуються відповідним органом місцевого самоврядування. Вони визначають порядок проїзду і його оплати, права та обов`язки пасажирів, а також взаємовідносини перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг, враховуючи особливості транспортної інфраструктури та наявність автоматизованої системи обліку оплати проїзду. 
Згідно із частиною 3 статті 4 Закону №1914-IV, оплата транспортних послуг проводиться безпосередньо пасажирами та замовником. Право на користування транспортними послугами надає придбаний разовий квиток, закомпостований абонементний талон, проїзний квиток тривалого користування, картка, посвідчення або довідка, що дає право на пільговий проїзд згідно із законодавством, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду зареєстрований електронний квиток. 
Також, згідно із частиною 9 статті 6 Закону України від 05.04.2001 №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі – Закон № 2344-III) органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду. 
Частиною 17 статті 35 Закону №2344-III встановлено, що правила користування міським пасажирським автомобільним транспортом затверджуються відповідним органом місцевого самоврядування. Вони визначають порядок проїзду і його оплати, права та обов`язки пасажирів, а також взаємовідносини перевізників і пасажирів під час надання транспортних послуг, враховуючи особливості транспортної інфраструктури та наявність автоматизованої системи обліку оплати проїзду. 
Згідно із частиною 2 статті 41 Закону № 2344-III, пасажир зобов`язаний мати при собі квиток на проїзд, на перевезення багажу, за наявності права пільгового проїзду відповідне посвідчення чи довідку, на підставі якої надається пільга, а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду зареєструвати електронний квиток. 
Відповідно до пункту «а» частини першої статті 30 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: затвердження маршрутів і графіків руху, правил користування міським пасажирським транспортом незалежно від форм власності, узгодження цих питань стосовно транзитного пасажирського транспорту у випадках, передбачених законодавством (підпункт 10); прийняття рішення про впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності та визначення особи, уповноваженої здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду (підпункт 10-1); встановлення порядку функціонування та вимог до автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності, а також видів, форм носіїв, порядку обігу та реєстрації проїзних документів (підпункт 10-2). 
Аналіз наведених норм підтверджує право виконавчого комітету Львівської міської ради запроваджувати автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлювати порядок її функціонування, а також затверджувати правила користування міським пасажирським транспортом.
13.08.2021 виконавчим комітетом Львівської міської ради прийнято Рішення № 690 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади» (тут і далі в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин – Рішення № 690).
Пунктом 2.1. Рішення № 690 затверджено Порядок функціонування АСОП у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської МТГ (додаток 1 до Рішення № 690, далі - Порядок), яким визначено: 
- валідатор – технічний пристрій, встановлений у салоні транспортного засобу, який призначений для зчитування та валідації проїзних документів; 
- валідація – процес реєстрації проїзних документів у салоні транспортного засобу в АСОП. Успішна валідація є підтвердженням факту оплати пасажиром поїздки, права пасажира на проїзд та перевезення багажу у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської МТГ;
- депозит – сума коштів, яка повинна зберігатися в електронному гаманці, що не менша вартості одного електронного квитка на разову поїздку;
- електронний квиток – проїзний документ встановленої форми, який після валідації дає право пасажиру на одержання транспортних послуг;
- носій проїзного документа – засіб або пристрій, який забезпечує доступ до проїзних документів і, який використовується для валідації проїзних документів;
- пільговий профіль – запис, який створений в АСОП до персоналізованого облікового запису пасажира, на підставі наданих заявником документів, які підтверджують право на пільговий проїзд відповідно до чинного законодавства України та ухвал Львівської міської ради;
- персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт» – безконтактна пластикова смарт-картка, на якій зазначаються персональні дані пасажира (у тому числі нанесені на неї у графічному вигляді), фотографія власника картки, унікальний номер транспортної картки та містить електронний гаманець, на якому встановлено або може встановлюватися депозит;
- електронний гаманець – електронний спосіб оплати, призначений для зберігання внесених пасажиром (користувачем) коштів з метою подальшої оплати проїзду, перевезення багажу чи придбання електронних проїзних документів. 
Відповідно до пункту 3.4. Порядку, оператором АСОП є Львівське комунальне підприємство «Львівавтодор», яке відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 23.04.2021 № 304 визначене уповноваженою особою щодо впровадження та функціонування АСОП у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської МТГ. 
Пункт 5.2 розділу 5 Порядку визначає, що носієм проїзних документів, який використовується в АСОП для пільгових абонементів, є персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт». 
Водночас, оператор АСОП має право блокувати транспортні картки «ЛеоКарт», якщо було виявлено зниження балансу електронного гаманця до рівня меншого ніж розмір депозиту (пп. 4.2.2.6.3 п. 4.2.2.6 Порядку), які є спірними в межах розгляду даної справи.
Рішенням № 690 також затверджено Правила користування пасажирським транспортом загального користування на території Львівської МТГ (додаток 2 до Рішення № 690) (далі – Правила), які визначають порядок проїзду пасажирів та перевезення багажу, види та форми проїзних документів та їх носії, порядок оплати проїзду та валідації проїзних документів з використанням АСОП, у тому числі перевезення багажу, порядок контролю оплати проїзду та перевезення багажу, а також права та обов`язки пасажирів, водіїв, перевізників, контролерів, Оператора АСОП та Організатора перевезень, а також взаємовідносини між ними під час надання послуг з перевезення пасажирів.
Згідно із пунктом 5.21 Правил пасажир має право придбати до 10 додаткових електронних квитків для інших пасажирів або для оплати перевезення багажу з використанням коштів з електронного гаманця транспортної картки «ЛеоКарт», банківської картки, яка відповідає міжнародному стандарту cEMV або мобільного пристрою, який має можливість використання технології Apple Pay та/або Google Pay. Для цього на валідаторі необхідно обрати пункт «Додаткові пасажири», вказати кількість додаткових квитків та піднести носій до валідатора.
Відповідно до пункту 5.23 Правил, у разі, якщо після придбання електронного квитка на разову поїздку обсяг коштів в електронному гаманці транспортної картки «ЛеоКарт» є меншим ніж розмір депозиту, то можливість використання електронного гаманця блокується до моменту його поповнення. 
Системний аналіз наведених норм Рішення № 690 дає підстави для наступних висновків:
по-перше, персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт» для пільгових абонементів є носієм електронного квитка та забезпечує реалізацію права на пільговий проїзд у пасажирському транспорті загального користування в межах Львівської міської територіальної громади;
по-друге, персоналізована транспортна картка «ЛеоКарт» є комплексним технічним рішенням, яке поєднує в собі функції ідентифікатора особи (пільговий профіль) та платіжного інструменту (електронного гаманця);
по-третє, блокування транспортної картки та блокування фінансового компонента (електронного гаманця) є різними за змістом і наслідками. Так, блокування можливості використання електронного гаманця - це тимчасове обмеження можливості здійснення операцій з придбання додаткових електронних квитків для інших пасажирів або для оплати перевезення багажу, виключно через наявність заборгованості, в той час, як сама транспортна картка (пільговий профіль) залишається активною в реєстрі АСОП, але система очікує відновлення позитивного балансу.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, від`ємний баланс на персоналізованій транспортній картці «ЛеоКарт» ОСОБА_1 у розмірі 17 грн утворився тому, що 07.10.2025 о 12 год. 43 хв. в трамваї маршруту № 2 вагон 1139, з транспортної картки було придбано 1 додатковий квиток, вартість якого становить 17 грн, а на балансі електронного гаманця не було коштів.
Листом Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради листом №2508-вих-158570 від 31.10.2025 повідомлено позивачку, що для розблокування персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» їй потрібно поповнити баланс електронного гаманця на суму, не меншу розміру від`ємного балансу, тобто не менше 17 грн.
Позивачка стверджує, що блокування її картки є протиправним обмеженням права на свободу пересування та соціальний захист, оскільки позбавляють можливості користуватися громадським транспортом нарівні з іншими пільговиками.
Стосовно таких доводів, суд зазначає, що пільги на проїзд у міському пасажирському транспорті є соціальною гарантією, встановленою законом, та надаються безоплатно і незалежно від наявності чи стану електронного гаманця на транспортній картці. 
З огляду на зміст положень Рішення № 690, пільговий проїзд реалізується шляхом використання відповідного пільгового абонемента (пільгового профілю), який міститься на транспортній картці «ЛеоКарт», і не передбачає здійснення будь-яких платних операцій або списання коштів з електронного гаманця. Електронний гаманець є окремою функціональною складовою транспортної картки «ЛеоКарт», що призначена виключно для здійснення комерційних операцій з оплати проїзду та придбання платних електронних квитків, і не пов`язаний із реалізацією права на безоплатний проїзд. Відтак, суд констатує, що наявність, відсутність або від`ємний баланс електронного гаманця не впливають на обсяг та чинність пільг, гарантованих статтею 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».
Адже, як слідує зі змісту інформації з АСОП щодо історії персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» №30000273020, виданої ОСОБА_1 у графі «Профіль клієнта» - особа з інвалідністю 2 групи, визначено, що такий дійсний до 10.04.2060, більше того безоплатний проїзд було надано позивачці в повному обсязі 07.11.2025, 23.12.2025, 30.12.2025, 13.02.2026, що підтверджується фактом успішної валідації поїздки з використанням пільгового профілю транспортної картки позивачки.
Таким чином, суд погоджується із доводами відповідачів, що оскаржувані положення Порядку регулюють виключно технічні аспекти використання електронного гаманця як платіжного інструменту та застосовуються до всіх користувачів АСОП, не змінюючи і не обмежуючи право пільгових категорій громадян на безоплатний проїзд у міському пасажирському транспорті, в тому числі й позивачки. 
Тож, проаналізувавши пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади», суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення в частині пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку прийняте відповідачем 3 в межах повноважень і не звужує зміст та обсяг прав позивачки на пільговий проїзд у міському пасажирському транспорті, що гарантовані статтею 38-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».
Як наслідок, не підлягає задоволенню й позовна вимога щодо визнання протиправними дій ЛКП «Львівавтодор» щодо блокування пільгової персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» №30000273020, адже суд повторно наголошує, що відсутність коштів на електронному гаманці не означає відсутності або припинення права на пільговий проїзд, оскільки пільга реалізується безоплатно та не потребує здійснення платіжних операцій. 
Щодо позовних вимог про визнання дій виконавчого комітету Львівської міської ради протиправними та зобов`язання Львівську міську раду утриматись від прийняття рішень щодо блокування пільгових персоналізованих транспортних карт «ЛеоКарт», суд враховує, що Розділ 4 Порядку Рішення № 690 «Обов`язки та права учасників АСОП» не наділяє повноваженнями ані Львівську міську раду, ані виконавчий комітет Львівської міської ради щодо прийняття рішень про блокування будь-яких транспортних карток, у тому числі пільгових. 
В той же час, позивачка не вказує і не зазначає у змісті позовних вимог які саме дії відповідача 3 просить визнати протиправними, що у свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовну вимогу у цій частині.
Також щодо зобов`язання відповідача 1 утриматись від прийняття рішень щодо блокування пільгових персоналізованих транспортних карт «ЛеоКарт», суд зауважує, що в порядку адміністративного судочинства здійснюється захист уже порушених прав особи (при цьому, між сторонами уже виникли правовідносини, з яких у свою чергу виник публічно-правовий спір), а не захист від можливих порушень прав у майбутньому, отже позовна вимога в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки суд у рішенні не може прогнозувати можливі порушення прав позивачки з боку відповідача 1 у майбутньому та не може зобов`язати відповідача 1 вчиняти дії на майбутнє.
Додатково суд підкреслює, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 31 січня 2024 року у справі № 640/6129/22.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Так, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд висновує, що підстави для визнання протиправними та скасування пп. 4.2.2.6.3. п. 4.2.2.6 Порядку функціонування АСОП у пасажирському транспорті на території Львівської міської територіальної громади, який затверджений Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради № 690 від 13.08.2021 «Про впровадження та функціонування автоматизованої системи оплати проїзду у пасажирському транспорті загального користування на території Львівської міської територіальної громади»; визнання дій Виконавчого комітету Львівської міської ради протиправними та зобов`язання Львівську міську раду утриматись від прийняття рішень щодо блокування пільгових персоналізованих транспортних карт «ЛеоКарт» та визнання протиправними дій ЛКП «Львівавтодор» щодо блокування пільгової персоналізованої транспортної картки «ЛеоКарт» №30000273020, у суду відсутні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень позивачки висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову повністю.
Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України не здійснюється. 
Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл також не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008, ЄДРПОУ 04055896), ЛКП «Львівавтодор» (вул. Пасіки Галицькі, 7, м. Львів, 79035, ЄДРПОУ 05523814), Виконавчого комітету Львівської міської ради (пл. Ринок, 1, м. Львів, 79008, ЄДРПОУ 26256622) про визнання протиправним та скасування рішення в частині, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії – відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.
Повне рішення складено 18 травня 2026 року.

Суддя Клименко О.М.