1	Справа № 335/12122/25  2/335/243/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року         м.Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зазначивши, що 23.10.2021 відповідач, ознайомилась з умовами кредитування, підписала паспорт кредиту, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн. (п. 1.2 договору); тип кредитної карти: карта «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 “Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України”. 
На підставі укладеного договору відповідав отримала платіжний інструмент кредитну картку номер - НОМЕР_1 строк дії - 09/25 тип – Універсальна, згодом було отримано кредитну картку номер - НОМЕР_2 строк дії - 05/28 , тип – віртуальна карта Універсальна що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувалася кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.
Відповідач користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 26.11.2025 року має заборгованість — 67 973,81 грн., яка складається з наступного: 52 974,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 999,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 67 973,81 грн., яка складається з наступного: 52 974,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 999,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками та понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2424,40 грн.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 23 грудня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Окрім того, відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
10 березня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання зазначила, що позовні вимоги вважають частково неправомірними та незаконними та такими, що не підлягають задоволенню в заявленому розмірі. При цьому зазначила, що ухвалою слідчого судді від 23.12.2024 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у кримінальному провадженні, у вигляді тримання під вартою. Під час затримання відповідача та слідчих дій уповноваженими поліції вилучено особисті речі - телефони, документи, грошові кошти, банківські картки. Згідно наданої позивачем виписки про рух операцій за картковим рахунком відповідача, період з дати 21.12.2024 року фактичного затримання ОСОБА_1 , відбувались списання відсотків за використання кредитного ліміту, однак з дати 21.12.2024 року фактичного її затримання використання кредитного ліміту зупинилось, повідомити банк про своє затримання вона не мала можливості. Отже, будь які списання відсотків за використання кредитного ліміту за період з 26.12.2024 року по 01.11.2025 року є неправомірними, оскільки вона по теперішній час безперервно перебуває під вартою, тож, ОСОБА_1 , використовувала кредитний ліміт, та утворилась заборгованість за тілом кредиту вже у меншому розмірі, ніж зазначена у позовній заяві, та відповідно у меншому розмірі заборгованість за простроченими відсотками. Таким чином, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, та за умов того, що відповідач отриманий кредит не повернула, з вимогами позову в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 52 974.10 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 14 999,71 грн. не погоджується. Також зазначає, що відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконати грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року №183/7850/22 (61-14740св23) зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу; пені) за таке прострочення. На підставі викладеного відповідач вбачає відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом у розмірі 52 974,20 грн., та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 14999, 71 грн. 
01.05.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач 23.10.2021 отримала кредит та користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачувала відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком. Таким чином, у порушення умов договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Твердження відповідача про те, що списання відсотків за період перебування під вартою є неправомірним, не ґрунтується на нормах матеріального права. Згідно з Умовами та Правилами, Клієнт зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Нарахування відсотків здійснюється щоденно на суму фактично використаного кредиту. Перебування особи під вартою або її затримання не є законодавчо визначеною підставою для припинення нарахування відсотків за кредитним договором. Обов`язок боржника виконувати умови договору є триваючим і не переривається фактом вилучення особистих речей або затримання. Позовні вимоги банку базуються на виписці по рахунку, яка відображає фактичний рух коштів. Нарахування відсотків на вже використану до моменту затримання суму ліміту є законним правом Банку. Те, що відповідач перестала використовувати ліміт, не означає припинення нарахувань на вже існуючий борг. З приводу нарахування тіла кредиту, то згідно умов кредитного договору, а саме п. 2.1.1.12.2 сплата відсотків за користування кредитом клієнт здійснює шляхом надання доручення банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків. У разі якщо, в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав всю суму кредиту, сторони узгодили про збільшення розміру кредиту на розмір боргових зобов`язань за кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Відповідно ж до п. 2.1.1.12.1 під борговим зобов`язанням за кредитом сторони узгодили зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальну заборгованість клієнта. Відсотки за користування кредитом є обов`язковою платою за отриману послугу.
Чинне законодавство не передбачає права суду скасовувати розмір нарахованих договірних відсотків через життєві обставини, якщо вони нараховані згідно з умовами договору, підписаного сторонами. Протягом тривалого часу відповідач не оскаржувала умови договору, не заявляла про його недійсність договору, що свідчить про її повну згоду з фінансовими зобов`язаннями. Банк також має зобов`язання перед своїми вкладниками. Невиплата відсотків одним позичальником порушує баланс інтересів та фінансову стабільність установи. Кредит є єдиним зобов`язанням. Не можна визнавати факт отримання послуги (грошей), але відмовлятися платити за її використання (відсотки), оскільки це призводить до безпідставного збагачення Позичальника за рахунок Банку. 
Також, зазначили, що відповідно до п. 18 прикінцевих положень ЦКУ, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, закон не забороняє звертатись особам до суду за захистом порушених прав, проте на стадії, в тому числі виконання судових рішень - закон забороняє вчиняти певні дії. 
Крім того, згідно зі ст. 1054 та ст. 1048 ЦК України, проценти за кредитом є платою за користування грошовими коштами. Вони є частиною основного зобов`язання (тіла кредиту та ціни договору), а не санкцією. Оскільки сума 14 999,71 грн є простроченою заборгованістю за відсотками (платою за користування), а не неустойкою (штрафом) чи нарахуваннями за ст. 625 ЦК, вона не підпадає під імперативну вимогу щодо списання, передбачену абзацом 2 пункту 18 Перехідних положень ЦК України. Таким чином, вимоги банку є законними та аргументованими. Також зауважили, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за Договором. Враховуючи викладене, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.
Судом встановлено, що 23.10.2021 відповідач ОСОБА_1 , ознайомилась з умовами кредитування, підписала паспорт кредиту, заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодила наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювальна кредитна лінія до 50 000 грн. (п. 1.2 договору); тип кредитної карти: карта «Універсальна»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п. 1.2 договору); процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п. 1.3 договору); кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 “Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України”. 
На підставі укладеного Договору відповідач отримала платіжний інструмент кредитну картку номер - НОМЕР_1 строк дії - 09/25 тип – Універсальна, згодом було отримано кредитну картку номер - НОМЕР_2 строк дії - 05/28 , тип – віртуальна карта Універсальна. 
Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. 
Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості.
Відповідно до виписки по рахунку відповідач користувалася кредитним лімітом, вчиняла операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувалася кредитним лімітом, повертала використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинила надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, а тому порушила умови Договору, що підтверджується доданою до позовної заяви випискою за договором № б/н за період з 01.11.2021 по 26.11.2026 та розрахунком заборгованості.
З наданого позивачем детального розрахунку заборгованості вбачається, що за договором б/н від 23.10.2021 станом на 26.11.2025 року рахується заборгованість у розмірі 67 973,81 грн., з яких 52 974,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 999,71грн. - заборгованість за простроченими відсотками, при цьому відповідач контррозрахунку не надала. 
Статтею 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач з умовами договору була ознайомлена, підписала заяву і отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушила.
Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст. 611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором.
Щодо посилання представника відповідача на п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слід зазначити, що введення воєнного стану та положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України не скасовують обов`язку позичальника сплачувати плату за користування грошовими коштами, оскільки передбачені договором проценти за користування кредитом за своєю правовою природою є платою за правомірне володіння та використання чужих грошових коштів, вони є невід`ємною частиною основного зобов`язання (еквівалентом вартості грошей) і не належать до заходів відповідальності чи штрафних санкцій, а тому нарахування процентів є законними та обґрунтованими вимогами.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 67 973,81 грн., з яких 52 974,10 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 999,71грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.
Керуючись ст.16,526, 610,611,1048,1050,1054 ЦК України, ст.4,10,76,133,141,247,259,264-265,268,273,354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 23.10.2021 у розмірі 67 973 гривень 81 копійок, з яких 52 974 гривень 10 копійок - заборгованість за тілом кредиту, 14 999 гривень 71 копійок - заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 15 червня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,ЄДРПОУ 14360570, юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:         А.В.Воробйов