465/10037/24
2/465/2000/26
РІШЕННЯ
Іменем України
(заочне)

15.04.2026 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Величка О.В.,
з участю секретаря судових засідань Венгринюк О.Р.,
представника позивача Костишеної В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернулася в суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надання послуг.
В обґрунтування поданого позову зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус» з 28.06.2019 року є Управляючою компанією багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 64а, що підтверджується Актом приймання-передачі від ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» в управління ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий парус». За п.1, п.2 Акту ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» передало в управління ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий парус» 1-шу, 2-гу, 3-тю, 4-ту, 5-ту секції багатоквартирного житлового будинку з вбудованими об`єктами обслуговування та підземним паркінгом по АДРЕСА_1 .
ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий парус» було укладено Договори з обслуговуючими компаніями на утримання будинку – надання послуг з обслуговування вивезення відходів пластику (Договір №ДГ-2Г19 від 01.08.2019 року), з повного технічного обслуговування ліфтів (Договір №56 СО-К від 01.07.2020 року, Договір №45/24 СО-К), сервісного обслуговування дахової котельні (Договір №01/7/ Парус-Парк від 01.07.2019 року), про надання послуг із технічного обслуговування газовикористовуючого обладнання (Договір №1-2022-С від 01.08.2022 року), послуг з розподілу електричної енергії (Договір №72097 від 04.11.2019 року), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (Договір №714874 від 15.09.2021 року), про технічне обслуговування засобів пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу (Договір №ТО-49/21 твід 01.11.2021 року), про надання послуг з технічного огляду вантажного ліфта (Договір №1920-14 від 17.06.2022 року), про надання послуг з демонтажу старих лічильників тепла (Договір №09/001 від 25.09.2023 року) та ін.
Відповідно до Інформаційної довідки з Єдиного реєстру речових прав власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 . 
Порядок розрахунків за утримання будинку управляючою компанією згідно з Договорами про надання послуг обслуговуючими компаніями на утримання будинку здійснювалось у термін до 20 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим.
Відповідно до довідки за період серпень 2021 р. – вересень 2024 р. ОСОБА_1 частково сплачувала за послуги та станом на 20.09.2024 року основна заборгованість відповідача за послуги по утриманню будинку складає 25 226,80 грн.
До часу звернення з позовом відповідач наявну заборгованість не погасила. Таким чином, період прострочення грошового зобов`язання складає 1180 днів. З урахуванням суми основного боргу 25 226,80 грн. інфляційне збільшення становить 8 469,94 грн., штрафні санкції у вигляді 3% річних - 2 142,67 грн., відповідно, загальна сума боргу із урахуванням інфляційних страт та 3% річних складає 35 839,41 грн. Зазначений борг позивач просить стягнути на його користь з відповідача ОСОБА_1 , а також зазначити в рішенні суду про нарахування 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду.
19.08.2025 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог. Зазначає, що 05.08.2025 року від ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус» надійшли грошові кошти в розмірі 25 226,80 грн., які Товариством з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус» зараховані як заборгованість за період з серпня 2021 по вересень 2024 року, яка є предметом спору у даній справі, про що позивачем видано довідку № 78 від 08.08.2025 року. Таким чином, відповідачем у справі в повній мірі сплачено суму основного боргу, однак заборгованість зі сплати штрафних санкцій залишається досі несплаченою.
А тому, у зв`язку із добровільною сплатою основної суми боргу позивач зменшив розмір заявлених до відповідача позовних вимог з 35 839,41 грн. до 10 612,61 грн., які складаються з 8 469,94 грн. інфляційних втрат та 2 142,67 грн. штрафних санкцій у вигляду 3% річних.
08.09.2025 року представником позивача подано до суду уточнення до заяви про зменшення розміру позовних вимог. Зазначає, що оскільки загальна сума заборгованості за позовною заявою складала 35 839,41 грн. і включала в себе суму основного боргу - 25 226,80 грн., інфляційне збільшення - 8 469,94 грн., штрафні санкції у вигляду 3% річних - 2 142,67 грн., а відповідачем ОСОБА_1 в дійсності погашено основний борг на суму 22000,00 грн., а не 25226,80 грн., як зазначалось раніше, на даний час сторона позивача вважає за необхідне просити суд зменшити суму заявленого до стягнення з відповідача основного боргу до 3 226,80 грн. (25 226,80 – 22 000,00 грн.).
Також позивач донарахував відповідачу штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат та 3% річних до 08.08.2025 року, тобто дня часткової оплати суми основного боргу відповідачем. Таким чином, позивачем остаточно сформульовані вимоги до відповідача про стягнення з останньої боргу в загальній сумі 16 292,65 грн., яка включає в себе суму основного боргу - 3 226,80 грн., інфляційні втрати - 10 422,37 грн. (8 469,94 грн. + 1 952,43 грн.), 3% річних - 2 643,48 грн. (2 142,67 грн. + 500,81 грн.). 
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, проведеного у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 у відставку та відповідно до розпорядження керівника апарату суду № 347/Р, вказану цивільну справу передано для розгляду судді Величку О.В.
Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 24.12.2025 року прийнято позовну заяву до провадження судді та призначено справу до розгляду.
26.01.2026 року представником позивача подано до суду додаткові письмові пояснення. Зазначає, що як убачається з матеріалів справи та детального розрахунку заборгованості, прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідача виникло ще у 2021 році, тобто до введення воєнного стану в Україні. Отже, спірні правовідносини мають триваючий характер, а порушення зобов`язання відповідачем розпочалося у мирний період та продовжувалося надалі. Така обставина свідчить про тривале невиконання відповідачем грошового зобов`язання, а не про його неможливість, зумовлену виключно обставинами воєнного стану.
Як зазначається представником позивача, вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. У даній справі матеріалами справи не підтверджується, що відповідач перебуває, проживає або здійснює діяльність на тимчасово окупованій території чи на території, щодо якої застосовуються спеціальні обмеження, передбачені постановою Кабінету Міністрів України № 206.
Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні норми цивільного законодавства, зокрема положення статті 625 Цивільного кодексу України, відповідно до яких боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення. Вказана норма, як наголошує сторона позивача, має імперативний характер і не ставить настання відповідальності у залежність від поведінки кредитора чи факту запровадження воєнного стану, а виключно від факту порушення грошового зобов`язання боржником.
В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. 
Відповідач в судове засідання не з`явилася, неодноразово повідомлялася про час та місце розгляду справи, відзиву, а також будь-яких клопотань на адресу суду не подавала. 
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно з ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, доходить переконання про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Так, відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У відповідності до ч.1 ст.4 цього Кодексу кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Як встановлено судом, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Зразковий парус" є юридичною особою, основним видом діяльності якої є комплексне обслуговування об`єктів.
ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий парус» з 28.06.2019 року є Управляючою компанією багатоквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 64а, що підтверджується Актом приймання-передачі від ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» в управління ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий парус». Згідно п.1, п.2 Акту ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий дім» передає в управління ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий парус» 1-шу, 2-гу, 3-тю, 4-ту, 5-ту секції багатоквартирного житлового будинку з вбудованими об`єктами обслуговування та підземним паркінгом по АДРЕСА_1 .
До позовної заяви долучено ряд договорів з обслуговуючими компаніями на утримання будинку, зокрема, про надання послуг з обслуговування вивезення відходів пластику, з повного технічного обслуговування ліфтів, сервісного обслуговування дахової котельні, про надання послуг із технічного обслуговування газовикористовуючого обладнання, послуг з розподілу електричної енергії, послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, про технічне обслуговування засобів пожежної сигналізації та оповіщення людей про пожежу, про надання послуг з технічного огляду вантажного ліфта, про надання послуг з демонтажу старих лічильників тепла.
Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №149080632 від 12.12.2018 року.
Позивач належно виконує свої зобов`язання як управляюча компанія багатоквартирного житлового будинку, здійснює надання житлово-комунальних послуг. Доказів протилежного суду не надано.
Разом із тим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати житлово-комунальних послуг, у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка, беручи до уваги часткову сплату відповідачем заборгованості в сумі 22000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ "Управляюча компанія "Зразковий парус" №78 від 08.08.2025 року, становить 3226 грн. 80 коп. (25226,80 грн. (початковий основний борг) - 22000,00 грн. (часткове погашення боргу, здійснене 05.08.2025 року) = 3226,80 грн.). 
За змістом статей 322, 360 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Пунктом 5 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено зобов`язання споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч.1, ч.2 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до ч.3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Такі положення Закону України «Про житлово - комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом).
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначено врегульовано вимогами Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".
В силу вимог п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" в обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, серед іншого, входить своєчасна сплата за спожиті житлово-комунальні послуги.
Положеннями ч. 2 ст. 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власність зобов`язує.
Згідно із ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанова Верховного Суду України у справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 року), оскільки згідно із статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачем.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Позивачем доведено, а відповідачем не спростовано факту надання житлово - комунальних послуг. В матеріалах справи містяться відповідні копії договорів, розрахунків, які свідчать про належне виконання позивачем своїх послуг. Дані документи стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують факт надання відповідачу житлово-комунальних послуг, а відтак, беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування, оскільки не спростовані відповідачем. Водночас відповідачем у справі не доведено тієї обставини, що послугами, які надав позивач у спірний період, вона не користувалася.
Разом із тим, як вбачається із долученої позивачем довідки ТОВ «Управляюча компанія «Зразковий парус» № 78 від 08.08.2025 року, відповідачем частково сплачено заборгованість в розмірі 22 000 грн. Відтак, беручи до уваги заявлені позивачем зменшені позовні вимоги у зв`язку із частковою оплатою відповідачем боргу, суд вважає, що з ОСОБА_1 слід стягнути залишок заборгованості за надані послуги в розмірі 3 226 грн. 80 коп.
Поряд із вимогою про стягнення з відповідача основної суми боргу позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно наданого розрахунку, долученого до позовної заяви та уточненої заяви про зменшення розміру позовних вимог, представник позивача просить суд стягнути з відповідача інфляційні витрати та 3 % річних за період з вересня 2021 року по вересень 2025 року.
Водночас врахуванню підлягає те, що згідно з п.п.1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №206 від 05.03.2022 року "Деякі питання оплати житлово - комунальних послуг в період воєнного стану" (в редакції від 05.03.2022 року) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Ця постанова набирала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
Отже, з 24.02.2022 року заборонялося нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Разом із тим, редакцією постанови Кабінету Міністрів України № 206 станом на 30.12.2023 року (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 року №1405 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг") встановлено заборону на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).
З урахуванням наведеного з 24.02.2022 року до 29.12.2023 року в Україні діяла законодавчо визначена пряма заборона нарахування боржникам з оплати за житлово-комунальні послуги неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Відтак, нарахування відповідачу ОСОБА_1 інфляційних втрат та 3% річних за період з 24.02.2022 року по 29.12.2023 року здійснювалося позивачем не у відповідності до положень постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 року (з подальшими змінами), а тому, заходи відповідальності за порушення грошового зобов`язання у вказаному періоді до відповідача не можуть бути застосовані.
Зважаючи на викладене, вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме, за вирахуванням безпідставно нарахованих відповідачу у період лютий 2022 року - грудень 2023 року інфляційних та 3% річних, з відповідача слід стягнути інфляційні втрати в сумі 5 002 грн. 99 коп. та 3% річних в розмірі 1 353 грн. 08 коп.
Стосовно вимоги позивача, сформульованої в редакції уточненої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 05.09.2025 року, щодо зазначення в рішенні суду про нарахування 3% річних на суму основного боргу, починаючи з 06.09.2025 року, і до моменту виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Ухвалюючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд має право відповідно до частин 10, 11 ст.265 ЦПК України зазначити в рішенні про нарахування відповідних або відсотків, або ж пені до моменту виконання рішення. Не допускається зазначати в рішенні про одночасне нарахування відповідних відсотків та пені до моменту виконання рішення суду.
Таке нарахування суд може здійснити лише на підставі процесуального клопотання позивача. Питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України суд вирішує на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності.
Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22 (провадження № 12-4гс24).
У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що вказівка в судовому рішенні про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, про їх одночасне нарахування за весь період до виконання відповідного судового рішення є недопустимою, оскільки це прямо суперечить імперативним приписам зазначених норм ГПК України та ЦПК України, принципу верховенства права в частині правової визначеності та унеможливлює гарантування реалізації засади справедливості в будь-який момент під час фактичного виконання судового рішення.
З огляду на викладене, на переконання Великої Палати ВС, зазначення судом першої інстанції в рішенні про одночасне нарахування пені та відсотків до моменту виконання рішення суду є помилковим і таким, що не відповідає приписам ч.10 ст.238 ГПК України (частин 10, 11 ст. 265 ЦПК України).
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги те, що ухвалення рішення в частині стягнення 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду є правом суду, водночас позивачем ні в позовній заяві, ні в заяві про зменшення розміру позовних вимог взагалі не обґрунтовано доцільності застосування у даному випадку положень ч.ч.10, 11 ст.265 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення зазначеної вище вимоги про нарахування відсотків до моменту виконання рішення.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1781 грн. 07 коп.
Враховуючи наведене та на підставі ст.ст.12, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надання послуг – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус» заборгованість за послуги по утриманню будинку в загальній сумі 9 582 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн. 87 коп., що включає в себе основний борг за період з серпня 2021 року по вересень 2024 року в розмірі 3 226 (три тисячі двісті двадцять шість) грн. 80 коп., інфляційні втрати в сумі 5 002 (п`ять тисяч дві) грн. 99 коп., 3% річних в розмірі 1 353 (одна тисяча триста п`ятдесят три) грн. 08 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус» 1781 (одну тисячу сімсот вісімдесят одну) грн. 07 коп. на відшкодування судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, що є пропорційним до розміру задоволених вимог.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.
Повний текст рішення суду складено 20.04.2026 року. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Зразковий парус», код ЄДРПОУ – 43080531, м. Львів, вул. Кульпарківська, 93.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: Львівська область, Турківський район, с. Ясениця, адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Величко О.В.